158 
Komlig ovisshet lill hvilken af dessa 4 arler (paluslre iubcrak- 
nad) (ic böra hänföras; och de arier hvilka bero på något nier 
eller mindre pubescens, eller någol bredare eller smalare blad 
aro i sanning ej af naycket värd<‘.’* Af dessa förvillande inler- 
mediär-former anföras under Ep, origaitifolium en ramosum 
och en itilermedinm, hvilken sodnare slår så fullkomligt iniel- 
lan alla 3 fjellarlerna alt den *blolt genora summan af kän- 
neleckcn* hänföres under E, origauifoliumy samt af Ep, pa- 
iustre äniur en miermedium som ånyo bildar en föreningslänk 
mellan dem alla, och föranleder den åsigten "alt ifall man före¬ 
nar någon, nödgas .man ock förena alia' 4 ifrågavarande arler*. 
lletraktar man deremol de nvss fråmslalide karaklererna, 
så visa de sig, åtminstone efler min ofvcrlygelse, fullt tillräck¬ 
liga alt grundlägga sjelfsländiga arler, särdeles med fäsladt af- 
seende på deras olika vegelalionssäll, till en del framslälldl 
genom de olikartade rolskollen. Och kring Quickjock, på de 
genom Linnés forskningar klassiska släHena, förekom näppe¬ 
ligen någon form om hvars plals jag blef villrådig, ehuru jag 
gerna rnedgifver att bättre skiljda och karakteristiska arter kun¬ 
na finnas. Jag vill dock ingalunda häislädes kämpa för «leras 
arlrälls antagande af andra; må hvar och en öfvcrlyga sig sjelf; 
jag tror alt de äro egna species. 
Ville man genomgå ullandets botaniska lileralur och 
deri upsöka allas åsigler om ifrågavarande arier, blefve del i 
sanning ell vidlöfligl arbele nog. Så myckel kan dock anmär¬ 
kas alt de flesta, ja snart sagdt alla, antaga E, origanifolium 
och E. alpinum skiljda, såsom K och, DeCand., Hook. tCrc. 
ehuru Wimmer förenar E, alpinum med palusirel Men an¬ 
gående E, lineare^ så förenar Ho ok er den med alpinum 
(”Like Wahlenberg and Horneman J am unable lo separate the 
/9. fiulans from E, alpinum as a dislinet species; especially 
J posess amongsl several norlhern specimens Ihe most evident 
transitions, hl. boreal. Amer, /.'206.^^, då dcrerøot DeCan- 
do 11c (Prodromus v. 3 p. 42) och R e i c h e n b a c h (Ic. 1. 180) 
skilja den under namn af Ej, Hornemanni. M«m slödja de sig 
härulinnau på Horne manus fig. i Fl. Danica 1. I.IST så synes 
mig delta origligt, ithy all nämnde figur i rnånga afseenden me¬ 
ra närmar sig E, alpinum än någon annan. 
Tillägg af Utgifvaren. 
Med anledning af föregående upsals torde del tillåtas mig 
till densamma bifoga några få anmärkningar, hufvudsakligen 
afseende det förhållande, hvari här beskrifna arter slå till de af 
