108 
3—4 blommor; dock kunde jag aldrig finna nägra öfvergängs- 
cller liybrida-former (som I):r Harlman omnämner), ulan 
vill i allo inslämrna med Reichenbach: ”species conslanlissi- 
ma, Umen ægrc diagnosi concipienda*. 
Betula alba och pubescens voro båda, som redan nämudl 
är, ganska allmänna inom Wånga, och allmogen vissle mycket 
'noga urskilja dessa båda arier, hade egna namn på dem och 
gåfvo bällre d. v. s. nalurlrognarc beskrifningar öfver dem, än 
jag funnit i någon Flora. Betula pubescens Ehrh. benämndes 
j^Söl/ufsbJörhi, sades vexa endast på sid jord, får aldrig ”kar¬ 
tig* eller skroflig bark ulan har alltid näfver. Bladen ha då 
de tuggas en mild eller ålminslone indifferent smak. Bildar hö¬ 
ga ranka väl vuxna träd — 'liknande unga bokar", men aldrig 
bängbjörkar. Trädet är som virke ”frakt” och rälklufvel, kallas 
för sin sprödhels skull ”Glasbjörk”, och begagnas endast till fi¬ 
nare snickare-arbeten. 
Den ^wanllga Björken’»')^ B, verrucosa Ehrh. B* alba 
Auel. plurim.) får dereinol,, då den blir g;^mmal, ”karlig” bark, 
hängande grenar och dess löf ha en mycket bitter smak. 
De flesta af dessa upgiflcr fick jag vid undersökningar i 
naturen fullt konstaterade. Åldriga träd af B. pubescens hafva 
visserligen de yttersta qvislarna hängande, och de eljest ägg¬ 
runda bladen erhålla då cu mera aflång form, men den får dock 
aldrig så långa hängande grenar och 'så dcltoidiska blad, som 
B. alba pendula. Smaken på bladen är ganska olika för de 
båda arterna. Bladens form är mindre konstant: dock har B. 
pubescens alltid enkelt sågade, äggrunda mer eller mindre af- 
långa blad *): B^ alba varierar i^oändlighet, allt efter den o- 
lika lokal hvarpå den vexer, med foliis deltoideis, rhomboideis, 
cordatis de., men bildar dock inga verkliga öfvergångar till J^c- 
tula pubescens. Visst är ålminstone, all bland de lOOO-lals 
♦) D:i Ha rtinans Bet, pubescens microphylla fiåii Vermland känner 
jag ej. Den i Botan. Notis, 1842 p. 8G för Elgå S:n anförda B. 
alba laciniata Wahlenb. tillhör ej denna, utan B. alba tabulata 
, C. Anderss. — Wahlenbergs var. ul marker sig genom smalare utdrag¬ 
na flikar, lilligore grönska o. s. v. 
