föras undPi’ nyssuiimiidc arl, rhuiu den i åtskilliga häiis((nilcn 
afviker från beskrifninj’arne, särdolos Arrhenii i doss Mono- 
^rnphiu Ruborum Suecice 46—49, så all den förljenar 
iiplagas såsom en utmärkl variclel eller underart. 
/?. ufmorouui! vai*. acuminalua : canle sterili procuiiibenle 
1. suberecto, sublereli^ foliorum raniealiuni præserlim superio¬ 
rum foliolis longe acuminatis, acumine integerrimo^ sepalis ulrin- 
que canescentibus ovalis apice acuto paium producto; petalis 
magnis calycem 2—4-plo superantibus subrotundis retusis. 
Habitat in nemorosis inter Rnb. frulicoaum L. Scaniæ in 
Par. Oppmanna et Vånga variis locis (BorgstrOni); Blekingiæ 
Par. Ronneby in Karö et ad ripam'orientalem lacus Hcrslorps- 
sjö (L i n d b I 0 m). 
Den sterila stjelkcn är ofta nästan alldeles uprätt, blott 
med toppen lutande, trind eller omärkligt kantig, föga pruinös, 
glatt, mer eller mindij^ taggig; taggarné vid sljelkens basis ko- 
niska, de öfriga uiod hoptryckt bas, alla raka, äfven de som 
sitta på grenarne, bladskaften, bladens ryggnerv och i blomvip¬ 
pan, ehuru dessa sednare ofta äro riktade nedåt, men högst säl¬ 
lan klolilla. De blombärande grenarne oftast böjda i zigzag; bla¬ 
den 5—3-bladiga, de mellersta sidobladen och isynnerhet udd¬ 
bladet med lång utdragen alldeles helbräddad spels; de öfversla 
bladen 'ofta enkja utdraget äggrunda långt tillspetsade, liksom 
de öfre sammansatta bladens uddblad mot basen sammandragna 
liksHIn från sidorne hoptryckta med rak (icke sned) något tvär¬ 
huggen eller grundt hjertlik bas. Alla bladen tunna, gröna, på 
undra sidan blekare och jemte bladskaften, de blombärande gre~ 
narne och blomskaften mera ludna, stundom ‘ nästan gråaktiga. 
Bladen, äro i öfrigt, som Arrhenius beskrifver dem hos /?. 
nemor., ojemnl djupt ofta nästan inskuret dubbel-sågade. Blom¬ 
vippan utdragen, gles, vanligen med enkla blomsljelkar. Blom- 
fodret pä håda sidor hviltgrålt tättludet; flikarne äggrunda med 
kort spels; kronbladen hvita eller vid sjelfva ulsprickandel blekt 
rosenröda, stora, nästan runda, , med kanterna berörande eller 
beläckande bvarandra och med myckel kort nästan omärklig 
klo, skrynkliga, i kanten hårbräddade och oregelbundet nagga¬ 
de, i spetsen intryckta eller urnupna. 
Denna form är vid första påseendet ganska olik R. nemor. 
g/abrnlfis, sådan den i trakten af Ronneby förekommer; men 
mellanformer ega rum, äfvensom sådana, hvilka genom de sär¬ 
deles på öfra delen af de blombärande stjelkarne och blomskaf¬ 
ten hopade fina taggarné närma sig R* nem, c* ferox Arrh. 
Med R.fruiicosusy bland hvilken jag alltid Iräflal denna vexan¬ 
de, kan den ej förblandas; sljelken, bladen, inflorescensen skilja 
dem fullkomligt, all ej tala om de för R. frul. och affinis karak¬ 
teristiska på yttre sidan gröna nästan glänsande foderfliharne. 
/?. cæsius och dess former skilja sig utom annat lätt genom de 
stora bredt äggrunda fodeillikarne, och i sjelfva verket synes 
