13 
A^ariegata crassiuscula, vulgo 11 — 12 mm. longa et 5 ,ô — 
6,5 mm. lata, tubo ovato, ba.si po.stea subtruncata; a basi 
ad medium dt dense, superne densiuscule — sparsim 
.stellata, glandulis parvis nigris .sparsis pilisque a basi 
brevi crassa nigra longis vitreis densiusculis — densis 
ve.stita. Squaniæ latiusculæ lanceolato-triangulares; ex¬ 
teriores breves ± obtusiusculæ sat obscuræ cano-vire¬ 
scentes, marginibus paulio dilutiores, superiores in api¬ 
cem inconspicue comatulum dilutum obtusiusculum — 
fere acutum sensim angu.statæ, superiores tegentes in 
dorso i obscure cano-Aurescentes in marginibus latis læte 
lutescenti-Aurides, interiores fere totæ luteo:Adrescentes 
stria angu.sta ob bases nigras pilorum ± obscura notatæ, 
intinne Aailde dilutæ acutiusculæ — acutcC. Calathhiiii 
radians c:a 40 (usque 45) mm. latum bete luteum. LiguUe 
apice glabrcC. Stylus luteus. 
Torsakers socken; Amgkant nära Hof ors bruk, täm¬ 
ligen sparsamt. 
Wäxtens habitus är tydligt cr^’5///;;/-artad. Känne¬ 
tecknande äro bladens utstående tandning och ljust grå¬ 
gröna färg, bredfjälliga i gulgrönt stötande gråaktiga 
holkar, .stora kalatier och gula .stift. Den liknar något 
H. Iceticeps Dahl st., men skiljes genom bladens tandning 
och holkens beklädnad. 
De exemplar af denna form, Iwilka jag först på¬ 
träffade (i Rättvik i Dalarne), växte pä en fuktig och 
skuggig ståndort; färgerna voro därför matta och växten 
hade en auss habituell likhet med H. i^albamnii Dahlst., 
under liAulken jag ställde den nya formen såsom varietet. 
Xär jag sedermera 1904 fick se samma form på mer 
torr och öppen växplats i Gä.strikland, där de.ss känne¬ 
tecken Amro .skarpare utpräglade, fann jag .strax, att det 
var en af H. ^albammi oberoende art. 
H. constringens Norrl. — Torsåker: Tjärnäs, Sälg- 
.sjönäs m. fl. st.; järbo: Kungsfors; Ockelbo; jädraås; 
Oslättfors. 
