38 
sedermera inflyttades i växthuset, där också tillräckligt frö 
erhölls af hvardera. Fruktsättningen var, så vidt jag kunde 
se, lika god som hos föräldrarne. 
Beträffande bastardernas utseende så vore ju att vänta, 
att de skulle öfverensstämma till sina karaktärer med M. 
parvifloro-oxyloba. Men så var icke förhållandet. Under 
en följd af år hade jag genom de noggranna observatio¬ 
nerna af den sistnämnda fått blicken mycket skärpt för dess 
karaktärer. Det slog mig därföre med förvåning, då jag 
efter en tids bortovaro på sommaren återkom i augusti och 
fann, att ingen af de uppväxta ba.starderna liknade M. par- 
vißoro-oxyloha, ehuru de dock allesammans till sina karak¬ 
tärer, stodo ungefär midt emellan de båda stamarterna. Ej 
heller voro de sinsemellan fullt lika. Särskildt var en M. 
parviflora X M. oxyloha så olik en M. oxyloba X M. parvi- 
ßora, att äfven ett oöfvadt öga såg en betydande skilnad 
mellan dem. En närmare granskning af de båda inplante¬ 
rade bastarderna, som voro lika långt komna i sin utveck¬ 
ling, gaf förklaring på denna sak. 
De öfre bladen hos M. parvißora X M. oxyloba (flg. 
1 dl) hade mera likhet med bladen hos M. oxyloba, medan 
de litet längre ned (flg. 1 d) mera liknade bladen hos M. 
parviflora. På samma sätt var det med M. oxyloba X 3/. 
parvißora, så att denna i sina öfre delar mera liknade fa¬ 
dern (flg, 1 ei), men längre ned modern (flg. 1 e). Emedan 
de öfriga efter sådden uppkomna bastarderna till följd af 
olika groningstid voro olika långt komna i sin utveckling, 
blir det af det ofvan sagda t 3 Mligt, hvarföre de icke voro 
hvarandra lika, såsom de olika individen af .stamarterna 
och mellanarten. En del af ba.starderna var af ovanligt 
frodig växt, hvarföre det var svårt att med säkerhet af göra, 
om alla bastarder, som hade samma art till moder, voro 
alldeles lika till sina karaktärer. 
Det blef under sådana förhållanden af särskildt in¬ 
tresse att se, hvilket utseende afkomlingarne efter dessa 
båda bastarder skulle få. Med tanke på, att de möjligen 
