Spach. Om man bortser från förekomsten af 5'. salici f alia 
och S. gvceca i de Cottiska Alperna, där de enligt herbarie- 
material förekomma i sällskap med S. bellojoceusis Gndgr., 
så eger det egendomliga förhållandet rum, att dessa S. aria- 
subspecies med oregelbunden pollenbildning förekomma 
utanför de med hvarandra mera sammanfallande utbred¬ 
ningsområdena för dem {S. aria s. str., S. m. li.), hos 
hvilka pollenbildningen är regelbunden. S. obtusifolia och 
vS'. salicifolia förekomma i det nordvestra Europa, S. grceca 
och S. ßabelli folia i det s^^döstra (och södra?). Det kunde 
vara möjligt, att dessa till sin uppkomst vore att jämföra 
med den ofvan omtalade ancaparia-WkncinåQ afkomlingen 
efter S. qucrcifolia. Om denna teori om h^^bridogen art¬ 
bildning i detta fall är riktig, synes det dock troligt, att 
S. jlabellifolia leder sitt ursprung från en korsning med 
någon utdöd art. 
Af de i Skandinavien förekommande Sor^^/s-arterna 
eger blott S. aiicuparia L. coll. regelbundet utbildadt pollen. 
Mellan denna art å den ena sidan samt S. obtusifolia och 
S. salicifolia å den andra intaga de öfriga olika mellan¬ 
ställningar, hvarjämte en, nämligen 5. scaridica, till filtlud¬ 
dets gulgråa färg, den långt utdragna uddtanden hos blad- 
llikarne och de högt upp med hvarandra sammanväxta 
fruktbladen har karaktärer, som linnas hos ba.starder mellan 
S. aria och S. toriuiuaiis. Om härtill lägges, att S. scaudica 
synes efter istiden hafva uppträdt först på det småländska 
höglandet, hvarifrån den sedan utbredt sig temligen lik¬ 
formigt och lika långt åt alla håll, samt att den icke är 
anträffad vild utanför detta utbredningsområde, så förefaller 
dess uppkom.st mycket my.stisk. Genom den form, de.ss blad 
antaga på lång.skott hos yngre individ, t 3 mkes den lägga i 
') Dessa två sistnämnda torde lämpligast hänföras till 5. aria 
coll. En nära slägtskap föreligger mellan S. obtasifolia och 5. 
salicifolia å ena sidan och .S. grœca å den andra. Det torde äfven 
behöfva närmare undersökas, om icke S. uievidionalis Guss, kom¬ 
mer närmare S. salicifolia än 5. græca. 
