54 
avia och S. tonahialis, saknas hos denna norska Sovbiis- 
form. Min tolkning af den som bastard mellan 5. fcnuica 
och 5. obtiisifoUa har, sedan jag af Dr Dyring fått nog¬ 
grann redogörelse för dess förekomstsätt och äfven erhållit 
lefvande material till undersökning, visat sig vara alldeles 
oriktig. Att den trots .sitt dåliga frömjöl (fig. 2 h) är en 
god art, framgår otvetydigt af redogörelsen för dess före¬ 
komst vid Porsgrund. Den förekommer där »h\mpigst af 
alle Sovbus-iormer. Derefter följer i hyppighed S. obtiisi- 
folia, hvorimod 5. foiuica og 5. Aiicitparia er sjeldnere.» 
Den intar icke heller mellamställning mellan de ofvannämnda 
arterna. Blommorna äro knappt mera än 11 mm i diameter 
och sålunda obetydligt större än hos 5. aiiciiparia. Fruk¬ 
terna, som voro få utbildade i hvarje blom.ställning, voro 
omkring 10,5 mm långa och 8 mm tjocka, glest men tydligt 
prickiga af lenticeller och försedda med koniskt hopstående 
foderblad. De äro sålunda litet mindre (och mera lång- 
.sträckta?) än hos 5. fcnnica, men för öfrigt till det vttre 
mycket lika dennas. De undersökta frukterna voro magert 
utvecklade, hvarföre de som kraftigare utbildade torde vara 
mera klotrunda och kanske äfven lika stora som hos denna 
art, hvilkens frukter äro 10—12 mm tjocka.’) Äfven till 
den inre byggnaden råder stor öfverensstämmelse, i det att 
fruktbladen äfven hos denna art äro till .större delen fria 
från hvarandra. Denna norska Sovbits-i\Yt kommer alltså 
till .sina viktigare karaktärer hos frukten S. foaiica mycket 
nära. Genom sina mindre blommor närmar den sig till 
och med mera än denna till S. aiicupavia. .Som jag förut 
påpekat, är den till bladen lik den i vestra Skotland på 
ön Arran förekommande S. avvaaeiisis liedl. -). Likheten 
• ') Det är en iakttagelse, som jag tiere ganger gjort, att 
frukterna hos Sorbits vexla rätt bet^^dligt till storlek och form be¬ 
roende pä, huru väl matade de äro. Innan S. Moiigeoti hade rotat 
sig tillräckligt och börjat trifvas pä sin plats i Upsala botaniska 
trädgård, voro frukterna under de första aren, de utbildiides, be¬ 
tydligt mindre och mera långsträckta än sedermera, dä de till och 
med kunde blifva lika (10 m. m.) tjocka som länga. 
Hedlund, Monogr. d. Uatt. .S(»rbus, sid. 141. 
