Melampyrum solstitiale Ronn. i Sverige. 
Af O. Nordstedt. 
Under n:r 4742 i Dörfler Herb. norm, är utdelad en 
ny art, Melaiupyyiiiu solstiiiale, som äfven angifves finnas i 
Sverige (Oestergotland. Wärdsberg, leg. 1,4 Juni 1878 Ander¬ 
son»). Man kände förut fall af saisondimorfism (eller 
saisondifylism) hos McUuupyvuin: den nya arten och M. 
cristatiiiii skulle bilda det sjätte paret. Ronn i ger anser 
J/. cristatum vara den ursprungliga, monomorfa rasen och 
att J/. solstitialis af den utbildats till en sekundär form, en 
vår-ras, genom att afpassas till de ändrade lefnadsvillkoren 
på öppna ängar, å hvilka gräset skördas tidigt. M. cristatum 
däremot förekommer å buskmark. Vi återgifva här beskrif- 
ningarna i öfversättning. 
J/. cristatum blir 20—,40 cm. hög. Stjälkmellanleder 
(inber. hypokotyl.) ,4—12, vanl. 7. Hjärtblad affallna vid 
blomningstiden. Stjälk n. alltid förgrenad, med de utspär¬ 
rade grenarne vanl. längre än ogrenade delen af hufvud- 
» 
axeln. \'anl. 3—4 bladpar mellan den öfversta förgreningen 
och den nedersta blomman. Blad proportionsvis bredare 
är hos M. solstitialis; intill 1 X d cm.). Blommar från juli 
in i september. 
M. solstitialis blir 12—2,4 cm. hög. Mellanleder å stjäl¬ 
ken 3—.4, vanl. 4. Hjärtblad vid blomning.stiden kvarsittande. 
,Stjälk ogrenad eller med 1—2 korta, vanl. sterila grenar. 
Mellan den öfversta förgreningen och nedersta blomman 
på hufvudstjälken inga inskjutna bladpar. Blad (intill 0„4 
X d c'in) proportionsvis smalare än hos M. cristatum. Blom¬ 
mar i juni före slåttern. 
A de i exsickatet utdelade ex. finnas vanl. ,4 stjälk 
internodier och då är icke internodiet mellan det bladpar, 
hvarest nedersta blomman är .synlig, och det närmast undre 
bladparet medräknadt. 
Då de flesta Melampyra i Lunds Univ. herbarium äro 
utlånade, ha vi icke varit i tillfälle att närmare utreda ut- 
liol. Xot. U)07. 
