no 
avicularc vid gångvSti^ar och på lapparnes boplatser. I 
Sylvéns lista från Björkholmen finner man emellertid 
en del arter upptagna, som ingalunda behöfva vara in¬ 
förda, utan som mycket väl kunna ha kommit från den 
omgifvande vegetationen, förutsatt man ej räknar omgif- 
ningen alltför trångt. Sådana äro: FesUica rubra, Ru¬ 
mex Acetosella, Ranunculus acris, R. repens, Trollius 
europaeus. Prunella vulgaris, Galium palustre, G. trifi¬ 
dum, Leontodon autumnalis, möjligen också Potentilla 
argentea, Vicia Cracca och Chrysanthemum Leucanthe- 
rnum. Några af dessa, sänskildt de tre Ranunculaceerna, 
äro ju så pass vanliga både i skogstrakternas och fjällens 
vegetation, att de svårligen kunna saknas omkring Skalka. 
Sylvén påpekar, att åtskilliga af de af honom upp¬ 
räknade ruderatväxterna ej förut äro kända från en så 
hög breddgrad. Då ju nyodlingar ständigt pågå och 
kulturen mer och mer rycker fram i lappmarkerna, så 
vidgas ju alltjämnt området för en dylik rekrytering af 
floran. T. o. m. i björkregionen ha ju nya arter infun¬ 
nit sig, t. ex. på odlingen vid Njuonjes, och äfven i fjäll¬ 
regionen komma de väl efterhand in, t. ex. vid magne- 
sitbrottet på Tarrekaisse. Då ju denna pågående invand¬ 
ring i flere afseenden är af stort intresse, så vore det 
önskligt, att såväl resande botanister som framför allt de 
i lappmarkerna bosatta ville egna uppmärksamhet åt den 
och anteckna tiden för nya invandrares första uppträ¬ 
dande (eller deras upptäckt) så.som i det föregående skett, 
äfvensom deras senare spridning, resp. försvinnande. 
Åt ett annat säkerligen mycket intressant och gif- 
vande område för iakttagelser kom jag tyvärr blott meni 
tillfälligt att egna uppmärksamhet, nämligen åt arternas 
uppträdande i olika regioner, deras blomnings- och frukt- 
sättningstid inom dessa och deras vertikala utbredning 
öfverhufvud. JMan kiin emellertid icke undgå att förvå- 
