133 
i sin hand ett sådant medel som hos de sjelfbefruktande 
växterna att kunna åtskilja sådana olikheter som framkallas 
af yttre förhållanden och sådana som sammanhänga med 
lifstypen, utan dessa tvenne slags olikheter gå under det 
gemensamma namnet »individuell variation». Kunna dere- 
mot individer af korsbefruktande växter förökas på vegeta¬ 
tiv väg, så att man får medeltal af ett antal olika delar af 
en och samma från könsfortplantning stammande fröindivid, 
så kunna de lifstyper, som de representera, lika lätt sär¬ 
skiljas som hos sjelfbefruktande växter (t. ex. de otaliga 
förefintliga, botaniskt såväl som praktiskt skilda potatissor- 
tema, hvilka ju hvar för sig, i huru stor utsträckning de 
än odlas, utgöra blott en enda fröindivid). Beträffande 
konstansen vid vegetativ förökning må också erinras om 
förhållandet hos apogama arter. Murbeck har år 1897 
framhållit, att »orsaken till Alchemillornas stora konstans 
ligger deri, att embryobildningen hos dem är en vegetativ 
process» och anför beträffande konstansen, hurusom »man 
kan på platser der en eller flera typer ymnigt uppträda 
granska tusentals individer af hvardera utan att märka 
andra skiljaktigheter än sådana, som direkt framkallats af 
vexlingar i markens fuktighet och öfriga beskaffenhet, be- 
.strålningens intensitet o. s. v.» På samma sätt har han 
sedermera förklarat formbeständigheten hos Taraxacum 
och Hieracium. 
Hos många vildtväxande arter är skillnaden mellan 
sådana olikheter, som utmärka lifst 3 "per (äfven om blott 
qvantitativa), och sådana, som framkallas af \Ttre förhållan¬ 
den, mycket lätt att iakttaga, så snart blott hvarje fröindi¬ 
vid genom vegetativ utgrening eller förökning kan bilda 
ett tillräckligt stort och kraftigt bestånd (motsvarande t. ex. 
parcellerna hos hafre-lifstyperna), så att en genomsnittlig 
Om vegetativ embryobildning hos flertalet Alchemillor 
etc., Botan. Notiser 1897, p. 277. 
Parthenogenese bei den Gattungen Taraxacum und Hiera" 
cium. Botan. Notiser 1904, p. 295. 
