138 
kunna vara mycket små. men äro dock lätta att uppfatta, 
så snart bestånden växa fritt från hvarandra och den genom¬ 
snittliga typen för hvarje bestånd sålunda framträder. Dere- 
mot träda dessa ofta mycket små och lina olikheter mellan 
olika intill hvarandra växande individbestånd fullständigt i 
skuggan för de olikheter, som kunna framkallas af olika 
lokala förhållanden. Då arten växer på de öppna, rörliga 
sanddynerna, blir den som bekant mycket storbladig och 
får en säregen habitus. Dessa af yttre förhållanden fram¬ 
kallade skiljaktigheter t. ex. rörande bladstorleken äro m 3 X- 
ket större och mera iögonenfallande än skiljaktigheterna 
mellan på samma lokal växande olika individer. Det är. 
också påfallande, att ståndortsformer så ofta upptagas under 
särskilda namn, under det de på samma lokal förekommande 
differenserna mellan olika individer lemnats mera obeaktade. 
Vackra individbestånd, uppkomna genom rhizomför- 
grening, bildar också t. ex. Anemone nemorosa. På vissa 
lokaler äro dessa bestånd så väl begränsade från hvarandra, 
att de osökt erinra om parcellerna på ett försöksfält. Olik¬ 
heterna mellan olika bestånd röra här bl. a. svepebladens 
storlek och flikning samt blommornas färg. 
Lika tydliga olikheter mellan olika fröindivider fram¬ 
träda i naturen hos vissa gräsarter, så snart de tufvor eller , 
mattor, som de bilda, äro väl begränsade från hvarandra 
och växa under gynsamma näringsförhållanden. Särdeles 
frappanta och vidtgående olikheter kan man få se t. ex. hos 
Alopecurus pratensis, när den, som fallet är på vissa om 
våren öfversvämmade ängar (t. ex. på vissa delar af den 
torrlagda Näsb 3 ^holmssjön i södra Skåne) så godt som ensam 
bildar vegetationen och alstrar stora, kraftiga, nedtill genom 
små öppna mellanrum .skilda tufvor. De m 3 ’cket stora olik¬ 
heterna i axtypen (axvippa kort, tät, n. äggformig — lång, 
gles, utdraget C3dindrisk) framträda visserligen äfven under 
mera torftiga förhållanden, men en mängd små men karak¬ 
teristiska nyanser i växtsätt, strånas höjd, groflek, ställning, 
bladens färg, bredd, stälhiing etc. framträda bäst, då arten 
