169 
Digitalis lutea L. 
en ny medlem af Sveriges Flora. 
Af Carl Pleijel. 
Slagtet Digitalis, som enligt våra floristiska handböc¬ 
ker varit uti vårt land företrädt blott af den på några få 
ställen förekommande Digitalis purpurea, har dock sedan 
ett 40-tal år haft ännu ett representant i Sverige, hittills ej 
offentligt omnämnd, uti den vid Öfverum, Norra Kalmar 
län, växande. Digitalis lutea. L. 
När densamma år 1866 påträffades af lärjungen vid 
Westerviks högre allmänna läroverk A. Gustafsson (nu 
provinsialläkare i Eksjö distrikt) bildade den ett mindre 
bestånd af några få individ på en gräsbevuxen afsats invid 
vägen som söderifrån leder till Öfverums bruk, på omkring 
V-t kilometers afstånd från detsamma. 
Den har sedermera spridt sig betydligt på den ur¬ 
sprungliga växplatsen, och förekommer nu äfven ganska 
3 ^mnigt på andra sidan af vägen. 
Då den sålunda med fullt skäl kan sägas hafva vunnit 
hemortsrätt i vårt land torde några kortfattade meddelan¬ 
den om densamma ej vara ur vägen. 
Digitalis lutea. L. D. parviflora. All. Jacq. D. mi- 
crantha. Roth. 
Nyman uppgifver (uti Conspect. Florae Europææ) 
följande utbredning: 
Arrag. Catal. Gall. (exc. mer.-occ.) Belg. German. - 
occ., mer.-occ. Helv. Ital. cont., T^^rol. Carinth. Austr. Hung. 
Galic. Transsilv. Digitalis lutea förekommer dessutom äfven 
uti Ryssland. Ledebour upplyser derom: »hab. in Rossia 
media et australis inque provinciis caucasiis et Sibiria 
uraliensi». 
Från (den för öfrigt alls ej närstående) Digitalis pur¬ 
purea skiljer sig D. lutea, utom genom blomkronans form 
och färg, derigenom att stjelk och blad äro glatta, och de 
sednare oskaftade samt naggtandade. Vid jemförelse med 
Bot. Not. 1907. 12 
