183 
perichaetii erectae et subconniventes, foliis caulinis multo 
majores et latiores, ad basim inter se connatae, lobis acutis 
saepe hyalino marginatis. Involiicnim (colesula, perianthium) 
bene evolutum, immersum, basi ad fere V 2—^/5 cum peri- 
chaetio connatum, parte libera conicum, subplicatum, ore 
constrictum, crenulatum; cellulae involucri hyalinae, elon- 
gatae tenerae, parietibus tenuibus. Pistillidia pauca. Fruc¬ 
tus et planta mascula desunt.» — »Medium tenet inter Mar- 
supellam aemulam et M. ßoeckii ; ab illa differt foliis minus 
confertis, semipatulis, minoribus, acute incisis, ab hac den¬ 
sitate et forma foliorum, praecertim cellulis eorum optime 
angulato-incrassatis. » 
Som en var. af denna art betrakta förff. också den 
af Lindberg benämnda, men ej beskrifna Navdia eller Mar- 
sii pella intricata och meddelas skillnaden mellan de två var. 
af M. Boeckii sålunda: 
»Var. intricata (Lindb.). Aufrecht, in dichten, schwar¬ 
zen Rasen; Blätter wenig abstehend oder angedrückt von 
der Breite des Stammes oder etwas breiter, ziemlich starr, 
häufig mit farblosem Rand; die obersten Involukralblätter 
gewöhnlich breit abgefärbt.» 
»Var. incrassata Arn. et Jens. Der vorgenannten 
Varietät ähnlich, aber etwas kräftiger und mehr bräunlich; 
Blattzellen etwas grösser, mehr dickwandig, in den Zellec¬ 
ken stark verdickt.» 
Öfver 8 mossor meddelas såväl habitus som analys- 
ligurer. 
Enander, S. J., Studier öfver Salices i Linnés 
Herbarium. 138 s. + 2 tab. (i: Inbjudning till Teologie 
Doktors Promotionen i Uppsala domkyrka d. 24 maj 1907). 
Förf., som gjort sig väl känd som Salixkännare genom 
sitt exsiccatverk, kom väl förberedd till London för att 
granska Salices i Linnés herbarium. Han beskrifver van¬ 
ligen utförligt på latin alla former allt efter som de ligga 
i herbariet, samt meddelar dessutom en del anmärkningar 
