190 
sistnämnda arterna hafva dock denna prickning mycket lin 
och icke alltid tydlig samt helst på bladens undersida.» 
»11. Bladskaften skola typiskt vara långa hos 5. 
lappomirn L., som äfven härigenom godt skiljes från 5. glmi- 
ca L., hvilken har mycket korta sådana. 5. arctica Pali, 
skiljer sig också från den sistnämnda genom långa blad¬ 
skaft, liknande dem hos 5. reticulata L,, hvilken art i för¬ 
hållande till sin storlek har längst skaftade blad, hvilkas 
skaft dessutom gärna hafva rödbrun färg, som fortsätter 
upp i nerv aturen.» 
»De kortaste bladskaften (aldrig öfver 5 mm långa) 
har 5. inyvsinites L. Det märkvärdiga med dem är, att de 
icke bli längre, luiru mycket än bladen utväxa i storlek. 
Ungefär lika korta bladskaft hafva 5. hastata L. och S. la¬ 
nata L. Det är mycket sällsynt att få se den senare med 
utdragna bladskaft.» 
»12. Stipl er hafva alltid följande: 5. aurita L., S. 
lanata L., S. hastata L. och 5. inyrsinites L. — men icke 
alltid S. caprea L., vS. cinerea L. och S. nigricans Sm. — S. 
Uvida W g. och S. repens L. äro understundom försedda med 
mindre stipler, som mot hövSten kunna utväxa betydligt. 
Med förbigående af Anierinœ må vidare nämnas som stipel- 
bärande: S. daphnoides Vill. och S. viminalis L. Den sist¬ 
nämnda saknar åtminstone icke på de vegetativa kvistarna 
stipler, som äro lancettlika (liksom litet skaftade?) och egen¬ 
domliga. De öfriga arterna sakna stipler, och skulle någon 
af dem påträffas prydd med sådana bihang, beror det utan 
tvifvel på hybriditet.» 
»13. Bladknopparna (gemmæ) äro glatta hos de 
hesta glattkvistade arterna. Hos S. caprea L. blifva de 
slutligen glatta. Hos S. aurita L. däremot äro de pubes¬ 
cent a.» 
»14. Kvistarna och grenarna lämna äfven goda 
fingervisningar vid artbestämningarna och i många fall vid 
h 3 ^bridbestämningar. 5. caprea L. skiljer sig genom sina 
grenars glatthet från 5. cuierea L., som har grenarna 
