263 
Rubus Sprengelü utbredning i Sverige 
Af L. M. Neuman. 
Såsom jag i min flora år 1901 antydde, kunde denna 
art möjligen vara att finna på Koön. Efter ett besök på 
ön beskref jag i denna tidskrift (år 1903, pag. 103) den där 
växande formen såsom var. pronatus på grund af dess ner¬ 
böjda foderblad. Samma år på hösten erhöll jag från Herr 
Gunnar Kjellberg en på Instön samlad form, mycket lik 
typisk R. Sprengelii, men af ljusare grönska och med he- 
« 
teracanth turion. På grund af nämnda skäl ville jag då icke 
godkänna den såsom R. Sprengelii, men finner nu, att den 
hör till R. Sprengelii och vill här bekantgöra den såsom 
var. heteracanihus, aculeis turionum biformibus, vel majo¬ 
ribus valde uncinatis, vel minoribus erectis, a typo distinctus. 
De mig tillsända exemplaren hade uteslutande tretaliga 
blad och foderflikarna tilltryckta till frukten. Enligt upp¬ 
gift förekommer den i stor mängd på Instön, hvilken, som 
bekant, ligger ganska nära Koön. Möjligen kommer den 
nära den för mig okända ß turfaceus från Belgien. 
Att R. Sprengelii, som sedan länge är känd från Se¬ 
land, Lolland. Rügen, Usedom och den Pommerska kusten, 
äfven borde finnas någonstädes i Skåne, var ju antagligt, och 
märkligt är det. att fyndet ej gjorts förr än i sommar. Det 
beror väl därpå, att R. Sprengelii växer tillsammans med 
den rödblommiga skogsformen af R. plicatus och därför 
ej observeras af den för Rubus-släktet ointresserade bota¬ 
nisten, medan å andra sidan Rubusvännerna, som besökt 
St. Olof, säkerligen .sträckt färden mot Stenshufvud och icke 
mot Fogeltofta och sålunda ej kommit till Sprengelii-områ- 
det, som är beläget i skogen mellan St. Olofs kyrka och 
Kronovall. Här samlade i somras Gösta Jönsson, lär¬ 
junge vid Ystads allm. läroverk och innehafvare af dess 
Linnémedalj, några turionbitar och nyutslagna blomskott, 
och visade mig för att få reda på artens namn. Vid första 
lägliga tillfälle följde jag honom till platsen och fann den 
Bot. Not. 1907. 
