26 
såväl i det inre af landet, som långs kusten till Trondhjem el¬ 
ler ännu längre mot norden. Opstiger icke på fjällen. 
A» Breynii Retz. Vida sällsyntare än* föregående, håller 
sig på lägre trakterna vid kusten, såsom kring Kristianiafjorden; 
vid Leirdal i Sogn Bergens stift öch vid Trondhjem. — Inom 
Sverge går den mot norden till Gevle och Dalsland. 
A, rula muraria L. Vexer på lägre ställen här och der 
ända till Lyngen och Alten i Finmaikem Den synes isynner¬ 
het ofta förekomma långs vestra kusten och stiger ej opp på 
fjällen. — Iiiom Sverge förekommer den ända till Herjedalen, 
/ 
men är dock norr om Stockholm sällsynt, trifves bäst på öfver- 
gångsbildningar. 
A. Trichomanes L. Allmän på lägre berg och går till 
Saltdalen i Nordlanden. 
A, viride Huds. Allmän i Ijälllrakter ända till Porsanger 
i Finmarken; går stundom ned till hafvet l. ex. i trakten af 
Kristiania. Få fjällen går den ofta öfver björkens öfra gräns 
och utgör den enda art af detta slägte, som inom Skandinavien 
kan räknas till fjällvexlerna. — Inom Sverge är den sällsyntare; 
går från Lappland r>ed till Vermland. 
A, Adiaulum ni^rum L. Tillhör helt och hållet vestra 
kusten, der den fiån Stavanger synes vara temligen allmän till 
Valderhoug i Trondhjems stift; den upstiger ej på fjällen. — 
/ 
I Sverge förekommer denna art allenast på en inskränkt lokal 
på Kullaberg i Skåne. 
Pleris aquilina L. Allmän i skogstrakter ända till Salt¬ 
dalen i Nordlanden, men öfverstiger högst sällan furens region. 
På Dovrefjeld saknas den alldeles. — Mellan Hordnäs och Åserald 
i Råbygdelaget af Kristiansands stift anmärkte vi 1826 en forin 
med kort- och fin-håriga pinnulæ. 
Slru!hiopt eris germanica Willd. Vexer på mångfaldiga 
ställen öfver hela Norge ända till Finmarken; men är dock i 
vissa trakter mycket sällsynt; så l. ex. anmärktes den ingen¬ 
städes i vestra. delen af Kristiansands stift; i Bergens stift är 
den också rar; på det egentliga Dovrefjeld vexer den icke, 
ehuru den förekommer i Opdal och Sundal; i Nordlanden och 
