ao 
E. sihaticum L, Allmän åtminstone till Lofoden; stiger 
på fjällen stundom öfver björkens region. — Denna art är den 
enda bland Equiselaceæ ^ som Lessing anmärkt på Lofoden. 
E, jfalustre L. Förekommer ganska allmänt åtminstone 
ända till Nordlandene och går på fjällen till öfra björkgränsen 
och ännu högre. — Denna är lika så litet som de följande arter¬ 
na omnämnd i Blytts förteckning öfver vexterna i Voss och 
Lessings öfver Lafodens flora; på förra stället förekommer 
den dock efter all sannolikhet. 
E. fluviatile' h. Går till Saltdalen och troligen längre mot ; 
norden; synes ej stiga högt på fjällen. 
E. limosum h. Huru långt denna art går mot norden kan , 
jag ej upgifva; på Dovrefjeld förekommer den ännu i björk- ‘j 
regionen. * , , 
E. hiemale L. Denna art, som förekommer spridd i de j 
flesta trakter ända till Nordlanden, stiger i fjälltrakten (t. ex. 
på Dovre- och File-fjeld, vid Lom) till öfra björkgränsen. 
E. varie^^aium Schleich. Förekommer såväl i lägre trakter¬ 
na, såsom på Ringerige, Hadeland och Hedemarken, som ock ; 
/ 
på fjällen, t. ex. Dovre, Lom, o. s. v., der den stiger till och 
öfver björkgränsen. — Går i Sverge söderut till Roslagen och ! 
Veslmanland. 
Fj, scirpoides Mich. Denna art, som är ganska lik före¬ 
gående, hvarmed den af många författare (såsom Wahlenberg. 
Hartman, m. fl.) förenas såsom varielal, ehuru den synes 
mig derifrån vara skiljd, helst de, vexande på samma ställe, 
alltid bibehålla sina karakterer, synes mera tillhöra fjälltrakter¬ 
na och den högre norden. Jag har samlat den på Dovrefjeld, 
vid Lom, der den går likså högt som föregående; d^t lägsta 
ställe, der jag sett den, är vid Stulsbro nära Ringebo i Gud¬ 
brandsdalen inom granens region; troligen är det denna art, 
som i Deinbolls anteckningar under namnet E* reptans up- 
gifves vexa på Magerö vid Nordkap. 
Af föregående anteckningar inhämtas, dels att de nordiska 
Lycopodiaceæ och EquiseiacecB i allmänhet stiga högre opp 
