13 
sjelfva Ijuugbackarne; vid Wrem Barbaræapræcox^ivoM^evk^ii 
Hyktiiig ur trädgården. 
I D, 11 Juli, Resa från Qville till Fjällbacka. — Från *ett 
j liskarenäsle% som Fjällbacka var i Kalrns lid, har del nu blif- 
j vit en temligen välmående orl, och ingenstädes i skärgården såg 
I Jag så välbyggda hus som här; genom fraklhandel ha flera af 
dess invånaie samlat betydlig förmögenhet, och man finner här 
' så väl furnerade handelsbodar som i de flesta småstäder. — Gö- 
t 
teborgs skärgård kallar man här för ”Svenska öarne”, ett minne 
från den tid då Bohuslän ännu var Norskt. — Jag qvarblef i 
Fjällbacka till den 18:de och tillbragte denna tid isynerhetmed 
I exkursioner på de kringliggande holmarne; vädret var också 
' under dessa dagar särdeles gynnande, hvilket hvarken förut el¬ 
ler efteråt var händelsen. 
Första dagen'besökte jag mest de öar der Kalm fordom 
botaniserat, men fann dem nu mycket olika hans beskrifningar, 
I och orsaken dertill var lätt förklarad. Redan på hans tid var 
i skogsbrislen på dessa trakter svår, och har sedan år från år blif- 
i vit allt värre. Folkel sjelf säger, all de ha lika svårt efter 
! bränsle som efter mal, mången gång svårare, och sjelf såg jag 
! huru mina roddare hvarje gång jag var i land på någon holme 
\ använde hela liden alt samla små torra qvislar och trädpinnar, 
( och dervid ej försmådde stickor af några tums längd. Voro de 
I 
1 så lyckliga att påträffa ljung, kråkris eller någon liten enbuske 
upryckles de med roten. På alla de mindre holraarne, der ej 
I folk bott, soin kunnat hålla fred, har man nu i 100 år hållit 
i på med alt sammanleta allt som möjligtvis kunde brännas, tills 
I de omsider blifvit hvad de nu äro; nakna stenmassor, der ej 
! ens ljung eller kråkris vexer. Allt gräs och gröna örter .up- 
i äles af får, som på de slörre holmarne gå hela sommaren öfver; 
I på de mindre föras de för några dagar, ehuru det ofta ser obe¬ 
gripligt ut, huru de ens så länge kunna lifnära sig der. — Jag 
hade från Fjällbacka ämnat göra en resa till Wäderöarne, men 
den beskrifning jag fick på dem, sammanlagdt med hvad jag 
här sjelf såg, afskräckte mig derifrån. För Kalm omtalade man, 
^It stor Löfskog varit i fordna tider på dessa öar; ”men nu var 
( 
