142 
Gypsophila lages af Braun efler dess vanliga begränsning. 
Till Tunica räknas äfven Dianthus prolifer. All vi i 
var upslällning bibehöllo den under Dianlhjis, skedde endasl 
% 
från Svenska Florans synpunkt, uU hvilken vi ej ville införa 
elt slagte, hvaraf vi icke egde några af de mera' normala ar¬ 
ter, ulan endast denna öfvergångsart lill Dianthus, 
Alt redovisa i öfrigt för den grundligbet och mångsidighet, 
hvarmed författaren studerat, och behandlat denna familj, skulle 
vida öfverskrida gränsorne för en anmälan. Vi kunna endast 
hänvisa hvar och en, som önskar verklig kännedom öfver des¬ 
sa vexlejs förvandlskap, lill cn afhandling, hvars epigraf borde 
vara: in parvo copia. 
P. S, Den af Förfall, i lillägg omnämnda Mantissa II till 
EndMchcrs genera p/antarum, hvaruli Feiizl äfven efter 
likartade prinsiper omarbetat Sileneernes slaglen, är mig ve¬ 
terligen icke ännu anländ lill Sverge. 'I saknad deraf kunna 
vi icke nu ingå i några närmare detaljer. Vi blott anmärka, 
« 
alt, med anlagande af Bra uns bägge sektioner, kapslens u'p- 
f 
springande lämpligast begagnas som analys för slägtenas bestäm¬ 
mande, äfven om man sedermera efler närmare frändskap vill 
omkasta deras ordning, f. e. Viscaria enligt Brauns åsigt från 
Lychnidis till Silenes närmaste granne. Hvad som nu' mera ef¬ 
ler Braun är alldeles obestridligt är, alt slagtet Lychnis i 
sin äldre form är belasladl af de. mest heterogena former och 
• • 
omöjligen kan beslå. Afv^n Gastro/ychnis synes oss nödigt an¬ 
taga som eget slagte, hvilket har flera arler, egendomliga för 
enssläninier nu'd Saponarta och ej ined Melatidrium ^ till hvilket 
slagte vi, med förbiseende af fodrets nerver, hänfört den. Dess 
plats ur , äfven efter Rraiin, ännu något oviss. — Att blomkro¬ 
nans vridning är konstant beror väl af dess ensamma utgång från 
stjelkens topp; efter allt hvad jag kan sluta måste den äfven vara 
konstant af samma orsak hos Wahlbergellaf Silene acaulisy men 
härom har jag inga egna observationer. ‘ 
