19 
\ 
ska, finska, böhmiska och nordamerikanska infusoiielager, men 
i alldeles oerhörd mängd vid Ebsdorf på Liineburgerheden , i 
jeranförelse hvarmed våra bekanta svafvelregn och dylika sam¬ 
lingar af frömjöl utaf ormbunkar alldeles försvinna. 
Pag. 7. Om bildningen af de fossila vexterne kan man 
lätt göra sig ett begrepp, då man lägger lefvande vextcr, hvar- 
till Ormbunkar bäst passa, mellan skifvor af mjukt ler och ut¬ 
sätter dem för starkare eller svagare hetta. Häraf vill Förf. 
likväl icke sluta, alt alla förkolade vexlaftryck bildats på det 
sättet, utan att de flesta troligen skett genom vattens inverkan, 
ehuru en del säkerligen vant utsatte för lägre temperatur. Förf. 
inneslöt också vexter imellan lager af lerskifvor och nedsänk- 
\ 
te dem under 1 års tid 6 fot djupt under vattenytan i vallgraf- 
ven vid botaniska trägården ixBreslau, och han fick deraf sam¬ 
ma resultat. 
Träd i den äldre Kolfor mat ion äro verkligen petriticera- 
de, sällaiT förkolade, och då Förf. förr var benägen, alt för- 
klara de konsentriska ringarne på många arter af stenkol för 
grenfästen, eller ock trodde sig se sammantryckte slammar af 
dikolyledoner i åtskilliga stenkol, erkänner han nu sitt misstag. 
v' , 
Dessa konseiilriska ringar synas blott tillhöra brott-ylorne, som 
höra till serien af s. k. oorganiska afsöndringar, och hvilka ofta 
till förvånande grad likna organiska former. Verkligt förkoladt 
träd i-Slenkols-formalion har Förf. endast funnit i de s. k. Fa- 
serkohle vid Radnitz i liohlensamiste^n ^ hvilka ega strukturen 
af Araucaria, — I Keuper-^ Oolilh- och Bjunkol-formalion 
träffas ofta förstenade träd, äfven bituminösa, mer eller mindre 
svarta eller bruna, i sednare fallet sådane, all de stundom kun¬ 
na bearbetas. Med fullkomligt hvit färg, såsom hos friskt träd 
nu för tiden, har Förf. exemplar inneslulne i Bernslcn. 1 Bern- 
slen förvandladt träd finnes ej (hvilket likväl Ayke påstår i dess 
Fragment s. Nat. Gesch. d. Bernsleins. Danz. 18.35 pr 29, 
54, 55.); men väl med Bernslen starkt fyllda trädcelluler. — 
I gamla bergverk, såsom i stenkolsgrufvorne vid Charlotlenbrunn, 
öfvergå Irädlemningar efter förlimringar i Brunkol. Inom 50 — 
60 år hade trädet öfvergått i glänsande harlsarladt Pechkohl, lik- 
