22 
lösande kraft, än nutidens. Kiseljorden var uptagen i vattnet 
(nrW Kirwan), Jern, Kalk, Koppar, ijnder medverkan af 
Kolsyra, hvilka ämnen efter Kolsyrans afdunslning afsätta sig i 
vexternas kärl. — För öfrigJ, yttrar Förf., finnes t. ex. i Equi- 
selum hyemale och flere CÄrrro-arter ' ofta mera oorganisk ma¬ 
terie, än i många fossila, mer eller mindie' förstenade vexter. 
För att äfven på syntetisk väg komma till samma resujtat, som, 
på analytisk väg, bragte Förf. vegetabiliska särdeles trädaktiga 
delar i konsentrerade uplösningar af icke flygtiga metalliska el¬ 
ler jordarlade saltef, b vilkas syra lättast förstöres genom hettan, 
och hölj dem deri en längre tid, hvarefter han glödgade dem 
ända till förbränning af det organiska, hvarefter, sedan præpa¬ 
ratet afkvils, man finner oxiden i den använda vexlens form» 
r 
Förf. anställde försök med uplösning af Kiseljord i Kali, lösning 
af svafvelsyrad jernoxidul, som naturligt förvandlades i oxid, ät¬ 
tiksyrad kalk och ättiksyrad harytjord, i Kolsyreföreningar, ät¬ 
tiksyrad lerjord, svafvelsyrad lalkjord och Zinkoxid i basiska sal¬ 
ter, ättiksyrad kopparoxid i Jarun, ältiksyrad nickeioxid och surt 
chromsyradt Kali i olivegrön, ätliksyrad blyoxid i gul oxid, ko¬ 
bolt och molybden likaledes i oxid; salpetersyrad silfveroxid, 
guldchlorid och plalinachlorid förvandlades likaledes i regulier 
form. Ju mera kärl och fibrer och ju mindre cellväf en vexl- 
del innehåller desto fullkomligare resultat lemna dessa experi¬ 
menter. Med mycket fina delar erfordras flere dagar och vid 
dem af större omfång en längre tid för delta experiment. Så¬ 
som särdeles tjenligt fann förf., att oftare uttaga vexten ur vät¬ 
skan, torka och åler nedsänka den, emedan derigenom den lång¬ 
samma anskjulningen befordras af den t. ex. vid Jernoxidulsal- 
« 
ler redan i luften i oiiplösliga oxidsalter öfvergående, i del 
inre innehållna, substansen. — Imellertid nekar Förf., att han 
någonsin sett något vextpetrifikat på detta sätt beredt, ulan alt 
de nalurenligt tillkommit på våla vägen. — Uplösning af Jern 
i kolsyrehalligt vallen skulle, i anseende till den ringa mängden 
af den deri innehållna jernoxiduln blott sent lemna något resul¬ 
tat. Genom försök fann Förf., alt man äfven kunde inom vex- 
lernas väfnad fälla oxider af metalliska ämnen, och begagnade 
