5 
varande flora *). Tillvaron af några spanska växler i vesl- 
liga Irland leder honom till alt statuera ett stort fastland, 
som ej blott intog den slräcka, hvarest nu den djupa 
spanska sjön ligger, utan ytterligare vidgade sig till Azo¬ 
rerna och ännu längre i Ailanliska hafvet; en del växter, 
som äro gemensamma för södra Frankrike på den ena, det 
sydliga Irland och sydveslliga England på den andra sidan, 
antager han hafva invandrat pä den tid, då Canalen ej 
ännu var danad; de Ijell- (eller polar-) växter, som Skott¬ 
lands, Westmorelands och Wales berg hafva gemensamma 
med Skandinaviens, hafva, enl. hans åsigter, invandrat frän 
norden, pä en tid, då klimatet var vid kusten lika strängt 
som nu pä fjelltopparna. Vandringen anses hafva åstad¬ 
kommits medelst is-öar, eller också medelst ett stort nor¬ 
diskt fastland mellan Skottland, Skandinavien och Island, 
som sedermera sjunkit. Slutligen höjde sig i nyare pe¬ 
rioder Nordsjöns botten, England blef derigenom land¬ 
fast jemte Danmark och Tyskland, och tyska invandrade 
växler hafva till höger förträngt de skandinaviska upp i 
Skottlands högland, medan en och annan funnit tillflygt 
i Wales, Cumberland och Westmoreland, men till ven- 
ster fördrifvit de sydligare växtformerna och således 
upptagit den största delen af landet **). Enligt Forbes 
sträckte sig polarfloran ända intill medelhafsfloran, något 
som strider mot all analogi från nutiden. 
Utgår man deremot från förutsättningen af flera stam- 
växter, sä blifver förklaringen af de brittiska öarnes vaxt- 
geographiska förhållanden ytterst simpel. Det vest— 
liga Irland, det sydveslliga England egde då, såsom nu, 
ett i förhållande till latituden ovanligen mildt klimat, sär¬ 
deles en mild vinter. Derföre framkom här en del af 
de växler, som också utvecklade sig under Spaniens och 
Sydfrankrikes likartade klimat; de skoltska och engelska 
fjellen hade då, som nu, ett polarklimat; derföre fram- 
•) Med anledning häraf höra vi nämna, att Ch. Martins i Bi- 
bliothéqiie universelle de Geneve, Juni 1848, behandlat denna fråga 
i större utsträckning, och att vi, till följd af det intresse denna 
vigtiga afhandling bör äga för Skandinaviens Flora, skola med 
det snaraste häraf lemna ett kort utdrag. 
'*') Då bron således en gång var slagen, kunde ju föröfrigt lika väl 
engelska plantor hafva öfvervandrat till Tyskland. 
