13 
Eu annan egenskap hos en del af Alpfloran är en 
märkelig obestämdhet i artförhållandet, elt päfallande form- 
vacklande, som gör dol oandeligen svart, för att ej säga 
omöjligt, att beslämma arterna, hvarföre i vissa former 
en författare antager många, en annan få arter. Jag 
vill blott anmärka sl. Draba, Arahis^ llieracium^ Gentiana^ 
Salix. Denna brist pä fasthet i formerna är här sä myc¬ 
ket mera anmärkningsvärd, som alpväxlerna mera bildas 
genom knoppar, än genom frön, och knopp-förökandet, 
sorn bekant är, snarare bevarar artens karakterer, är fort¬ 
plantningen genom frö gör det. Är den föreställning rik¬ 
tig, som jag ofvan antydt, att växterna ej uppkommit af 
enskildta stamarter utan af många individer, så kunde 
det väl synas antagligt, alt först efterhand arter danats 
derutaf, alt några af de närstående formerna småningom 
genorn fortplantning af frön eller knoppar bafva stadgat 
sill typ i under det alt andra former blifvit af dern för¬ 
trängda. Men förhöll det sig på detta sätt, sä måste ju 
den äldre floran bafva flera och mera fasta former än den 
yngre. Då förmedelst menniskans inverkan nya former 
(varieteter) danas, så uppstod, enligt denna åsigt, en 
återgång till ett ursprungligt naturförhållande. Ernedlerlid 
förlorar detta resultat mycket i sin bevisningskrafl derigenom, 
alt äfven i den skandinaviska fjellfloran, som må anses 
såsom äldre, stor obestämdhet i formerna visa sig, så att 
man till följd deraf kunde blifva mera benägen alt söka 
orsaken härtill i den större mångfald af lokala förhål¬ 
landen. 
Oaktadt jag tror, att det således finnes antagliga skäl 
att anse alpfloran för yngre än mellan-Europas Flora och 
Skandinaviens fjell-Flora, är det dock ingalunda min mening 
all anse sådant som bevisadt. För att komma till säker¬ 
het bäruiinnan fordras en mängd upplysningar om de 
geognosliska förbållanderna, som vi ännu sakna, och för 
alt sluta från Florornas inre karakterer är nödvändigt alt 
vi vid jemförelse af flera eller många Floror erhålla bevis 
för belydeUen af de talförhållanden, de erbjuda mellan 
hufvudgrupperna samt florornas öfriga karakterer. Det 
är först genom elt rätt allvarsamt samarbete af Botani-^ 
ster, Geologer och Zoologer, vi på delta sätt kunna vänta 
någon säker skörd. Min afsigt har endast varit alt upp-^ 
