85 
finnas således alla de i Danmark nu förgångna vegetations¬ 
perioder ännu lefvande. Samma är förhållandet inom 
djurverlden, ej blott med de högnordiska större djuren 
(ss. Elgen, Renen, Bäfvern m. fl.) utan ock med flera 
Mollusker, hvilka nu lefva vid Grönlands och Spetsbergens 
kuster. Detta har ej skett genom någon klimatets rör¬ 
lighet; ty de nämnde trädslagen förekomma långt längre 
söderut i de varmare länderna, och hvarest en dylik 
misshandling af naturen äger rum, der måste den ännu i 
dag ånyo genomlöpa samma bana, sä att på de utmärg¬ 
lade hedarne i Sunnerbo, på Jutland o. s. v., är Aspen 
det enda träd, som kommer fort, och i Sverige följer 
derefter Tallen. Anmärkningsvärdt är ock, att den nämnde 
ordningen för skogsträdens uppträdande i Danmark sam¬ 
manfaller på det nogaste med den mer eller mindre humus- 
rika jord de erfordra för sin trefnad. Asp och Tall in¬ 
taga nemligen alltid de magraste platser, men då humus— 
qvantiteten och bördigheten ökat sig, utträngas de af Ek 
och Gran; 'A1 och Bok erfordra ännu mera humus för 
sin trefnad. Som det tillika ligger i skogsträdens natur 
att framtåga i massa, att stå eller falla med hvarandra, 
måste de i allmänhet antingen gå under eller hlifva de 
herrskande. Det är i synnerhet Tallen och Boken, som 
i detta afseende äro förtryckande, icke ens tålande små¬ 
buskar i sin skugga, då Eken under sig gerna skyddar en 
småskog och Aspen växer blandad med andra trädslag. 
Det vigtigaste beviset för naturens perfectibilitet er¬ 
bjuda likväl arternas metamorfos-lära och växlande gene- 
rations-serier. Ej blott hvarje individuum framskrider till 
en stigande utveckling; samma art frambringar dels under 
olika media, eller efter andra yttre momenters inverkan, 
dels efter en för arten fastställd lag, individer som sins¬ 
emellan ega föga likhet. Det förra är fallet med nästan 
alla både i vatten och luft förekommande plantor; dränkte 
under vatten kunna de fortlefva under årtusenden i sin 
lägre outbildade form, hvarunder de vanligen äro af större 
massa (ty med stigande utveckling inträder jemte föräd¬ 
lingen alltid minskning i massa: derföre fornverldens orga¬ 
nismer så kolossala emot de nu lefvande I) och fortplan¬ 
tas endast genom knoppar. Primitivt var hela skapelsen 
