127 
9. Mognaden synes hos några frön fortskrida under¬ 
ifrån upptill. 
10. Då fröets egentliga mognad ej härrörer frän 
plantan, sä synes man nödgad antaga, att den äfven efter 
fröets afskiljande från moderväxten kan äga rum, eller 
att fröet eger en s. k. eftermognad. 
11. Att fröen, skiljda från plantan, men inneslutne 
i sin hylle, kunna eftermogna, är afgjordt. 
12. Att fröen skiljda från hela plantan men ej från 
frukten, kunna, i afseende på några yttre egenskaper — 
synnerligast skalens färg — eftermogna, är afgjordt, äf- 
vensom att färgen i jorden genomlöper alla de olikheter, 
hvilka den på moderväxten skulle hafva företett. 
15. Huruvida de uti de omogna fröens inre va¬ 
rande ämnen kunna eftermogna i jemubredd med de 
yttre skalen, är visserligen sannolikt, dock ej ännu fullt 
bevisadt. 
14. Groddförmågan brukar ej fullkomligt samman¬ 
falla med mognaden, utan gå före densamma. 
15. Hos ganska många växter af särskilda familjer 
är groningsförmågan närvarande redan under fröets tidi¬ 
gare utvecklingsgrader, ehuru det för groningen synes 
nödvändigt att embryo t ill största delen fyller gomkär¬ 
nan och att albumen blifvit färdigbildadt eller någor¬ 
lunda fast. 
16. I allmänhet äro de plantor, som uppdragas af 
omogna frön, ej svagare och ej mindre frodigt växande, 
än de, som uppkommit af mogna frön. 
17. De, som uppdragas ur fröen, hvilka befunnit 
sig på ett medelstadium af mognad, synas gro ganska 
hastigt, långsammare deremot de, hvilka uppkommit ur 
alltför omogna eller mogna frön. 
18. Huruvida omogna frön gro, emedan de genom 
mognaden bildade ämnen ej äro nödvändiga för gronin¬ 
gen, eller om de eftermogna i jorden, kan ej ännu med 
bestämdhet afgöras. 
De försök, enligt hvilka ofvanstående resultater vun¬ 
nits, anställdes af författaren med Colutea arborescensj 
Phaseolus coccineus ^ Vicia Faba^ Lupinus angustifolius ^ 
Oenothera speciosa^ Raphanus sativus, Canna orientalis och 
