134 
Fig. 4. 
Explicatio iconis. Geranium : A. axis. 
— c\ c\ sepala exteriora; c' anticum 
sinistrum, c’ anticum dextrum dextrorsum 
convolutum, c^ posticum impar. — c* 
sepala duo interiora. — p * petalum exti¬ 
mum posticum dextrum proxima duo pe¬ 
tala p*, p^ marginibus tegens. — p^etp* 
lateralia interiora, p^ anticum intimum. 
— Stamina 5 sepa lorum stipitulo no¬ 
tata, longiora, extus glandulis notata. 5 
petalorum^ debiliora vel minora. — Car- 
popbylla petalis parallela. 
Anmärkningar. 
Man säger väl, att bladet sitter emot blomstjelken 
hos Geraniaceerna, men detta är ett misstag; ty den syn¬ 
bart motsittande blomman är egentligen stammen och 
axeln, och hvad man kallar s/am, är pedunkeln, som ut¬ 
vecklar sig till synbar stam. — Oaktadt blommorna hos 
Pelargonium och Erodium tyckas sitta i en umbella, är 
inflorescensen dock normalt dichotomisk, hvaraf följer, 
att umbellan icke är något annat än en hopdragen dicho- 
tomi. I en dichotomisk inflorescentia märkes, att det är 
normalt, att en tredj'e blomma utgår i dichotomiens axill 
och att således i hvarje dichotomi tre blommor borde 
finnas, den medlersta neml. fortsättande axeln eller stam¬ 
men. En sådan treblommigr dichotomisk inflorescens finner 
man ock hos några få species af slägtet Geranium, när 
de cultiveras, t. ex. Geranium sylvaticum^ ibericum m. fl. 
Men ofta abortierar den ena af de tre blommorna, neml. 
en af sidoblommorna, så alt man kallar blomstjelken 2— 
blommig; men i detta slagte abortierar aldrig den tredje 
eller medlersta blomman. Af de två qvarblifvande blom¬ 
morna är den ena den medlersta eller centrala, som är 
sljelkens topp och har ingen bractea; dencindra är den ena 
sidopedunklen, hvilken utvecklar sig sist och blir längst *). 
När pedunculi deremot hos Geranium äro enblommiga, 
*) Det är således ett misstag att antaga de 3 blommorna hos en 
Geranium för de 2 grenarne af en dicholomi, emedan den ena sido¬ 
grenen försvunnit. 
