16S 
Ononis-arlerna och deras synonymer äro betydligt skiljda 
från de hittills och synnerligast hos oss antagne. Förf., 
som i vidsträcktaste grad hyllar hyhriditets-lärorna, anser 
naturligtvis Geum intermedium såsom en sådan bastardbild- 
njng, och i ovisshet om under hvilken af stamarterna den 
rättast bör ställas, bildas en G. rivali- urbanum under G. 
urbanum och en G. urhano-rivale under G. rivale. Denna 
framställning lemnar ett förträffligt criterium pä olämplig- 
heten af att i systematiska arbeten i den vanliga artfölj¬ 
den upptaga alla mer eller mindre förmodade bastard¬ 
bildningar; ty huru skola t. ex. de s. k. quadrupel-ba— 
starderna uppföras? Månne under sina 4 stamarter? 
Genom ett dylikt förfarande lärer ingen kunna påstå sig 
hafva klart utre<it hybridens uppkomst och natur, och 
ett annat förfarande torde, enligt Meyers method, ej lätt 
kunna följas. — Vid behandlingen af slägtet Rubus har 
Förf. fått ett rikt fält för sina mot det nyare behand¬ 
lingssättet af arterna stridande åsigter, för användandet af 
sina Ehrharlska samlingar och för sin benägenhet för hy¬ 
brider. Han erkänner inom sitt Flor-gebiet blott 5 busk- 
artade Ruhi, neml. R, fruticosus, R. corylifolius, R. glan¬ 
dulosus, R. ccesius och R, idæus. Med sin R. fruticosus 
förstår han R. fruticosus L. sp. pl. fl. su. 172 (nach 
Ausweise eines von Ehrhart i. J. 1775 im bot. Garten zu 
Upsala gesammelten u. eingelegten Exemplars), R. sube¬ 
rectus Anders, (parlim!) R. vulgaris Weihe och R. car- 
pinifolius Weihe, —- och såsom varieteter upptagas b. 
glandulosus (= R. Radula W. N. = R. vestitus W. N.), 
c. discolor (= R fruticosus L. hort. ClifF., Koch, W. N., 
Hayne = R. thyrsoideus Wimm. &c.). 1 de bifogade an- 
märkningarne polemiseras häftigt mot Arrhenii Monogra- 
ph ia Rub. Sueciæ. Förf. säger sig bestämma sin R. fru¬ 
ticosus såsom Linnés i fl. su. framställde art, »icke för 
att lemna bidrag till Upsala floran, utan för att bevisa att 
Ehrhart, som brukade tillbringa söndagarne i bot. träd¬ 
gården, och derstädes med mycken godhet bemöttes af 
Linné och Trädgårdsm. Rroherg, ur Linnés hand emot- 
tagit de i herbarium ännu förvarade och med H. U. (Hor- 
tus IJpsaliensis) etiketterade talrika exemplar, hvilka an- 
gifva Linnés auctoritet för arten»; vidare gendrifves såsom 
N 
