174 
nu börjar ock dess lysande period. Arealen utvidgades 
till hvad den nu är (26 Magdeburger-Morgen och 30 
Quadratruthen), det ena växthuset uppstod efter det andra, 
trädgrupper planterades, de nylagde sängarne och de nya 
varmhusen fylldes af nya växter, så att då Willdenow mot¬ 
tagit trädgården med 1200 (inclusive de vilda och köks- 
växterna) arter, kunde han redan efter 3 års förlopp i 
sitt arbete »Horlus Berolinensis» uppräkna mera än 6000 
väl bestämda. Willdenows nit, ifver och omfattande kun¬ 
skaper voro, i förening med hans kring alla länder vidt 
utgrenade relationer med alla naturforskare, de medel, 
genom hvilka denna trädgård inom kort tid steg till så 
stor vetenskaplig betydenhet, och man kan ej, med känne¬ 
dom af alla dessa förhållanden och verkningar, ulan rö¬ 
relse af pietet och vördnad nalkas det lilla nu nära nog 
förfallna lusthus i en af trädgårdens lummigaste trädgrup¬ 
per, som varit skådeplatsen för största delen af Willde— 
nows curæ bolanicæ. Hägnad af stat och folk och vår¬ 
dad af lärdomen och nitet hos sina utmärkta förestån¬ 
dare S ch 1 ech tendal, Link, Kunth, Otto, Bouché, 
har trädgården ständigt utvecklat sig och prunkar nu i 
rikedom och värde. Kunth iärer hafva i manuscript efter— 
lemnat en temligen fullständig katalog öfver de odlade 
växterna, men annars har man ingen nyare förteckning 
deröfver än Links 1821 utgifna Enumeratio plantarum 
horli botanici Berolinensis altera, hvilket arbete dock ej 
blifvit fullbordadt. Man uppskattar emedlertid växternas 
antal till 30—40,000 arter. Från Gap hafva Bergius, 
Ecklon och Zeiher samt Drége skickat växter och frön; 
från Brasilien Furst Neu-Wied, Sellow, v. Olfers, Beyrich 
och Biedel; från Egypten Ehrenberg, från Mexico Schiede 
och Deppe och dessutom hafva från botaniska trädgår- 
darne i Petersburg, Dorpat, Italien, Geneve, Paris, Lon¬ 
don och Holland talrika dyrbarheter år från år meddelats. 
Sjelfva belägenheten är ej särdeles gynnande; midt på 
slätten utsatt för de ofta rasande veslstormarne, och lågt 
liggande, ofta underkastad betydliga öfversvämningar, har 
den gång efter annan drabbats af de kännbaraste förluster 
af ädla och dyrbara växlalster; härtill komma Mullvads- 
syrsan (Gryllolalpa) som afiiler sä väl annuella som busk- 
