185 
Deremot uppstår hos växter med skiftevisa blad blolt 
ell blad i sender på cambial-hjessan; emedan bos delta 
ursprungligen cirkulära blad de särskilda kärlknippena 
samla sig ringformigt tillhopa och ulgöra bela interno- 
diets kärlcirkel, bildar det nedtill ensamt sin del af axeln 
och utvecklar sig upptill, klufvet ät en sida, till skifva. 
Stammens tillväxt genom ständigt nya bladdelar fort¬ 
går på detta sätt periodiskt och dess spets framskjules 
således ej och förlänges i jemn progression, utan den 
sammansättes småningom af hela leder: blad födas be¬ 
ständigt i blad, hvart och ett bildande sitt internodium. 
Denna lag återfinner man'äfven i knopparne, bos hvilken 
stam som helst. Genomskär man nendigen en sådan knopp 
i axelns directiori, så finner mcan, att alla bladämnena 
framgå ur och sammanflyta med cambium och intet spår 
till någon axelspets är alt upptäcka mellan de innersta. 
Så snart det nedersta bladet börjat utvecklas, uppstår ett 
nytt fr'ån cambii-hjessan i dess vinkel; denna är således 
ej att anse såsom axelns spets, ty den är alltid lägre än 
bladet och till inre byggnad mycket spädare än denna; 
dessutom visar sig den unga stjelkledens början alltid 
innanför den äldre, först längre fram framskjutes den¬ 
samma. 
Blad ens i stjelklederna nedåtgående kärlknippen för¬ 
dela sig derstädes så constant, att för detsamma bestämda 
malheVnaliska lagar gifvas, olik för olika familjer och släg- 
ten; deT förekommer intet kärlknippe, som ej kan hän¬ 
föras till sitt blad, och hvarje intager sin gifna plats. 
Der bladen — hvilket dock ganska sällan är fallet — 
liksom cotyledonerna bestå af ett enda kärlknippe, synes 
den lag vara rådande, att dessa kärlknippen först gå rakt 
ned och slutligen förena sig med kärlknippenå från de 
blad, mellan hvilka de sjelfva uppkommit och med hvilka 
de alternera, och ej med dem, hvilka sitta rakt öfver. 
Men ofta hade hvarje blad trenne ' kärlknippen, i hvilket 
fall (såsom hos Mesembryanthemum) det andra bladparets 
tredubbla kärlknippen löpa ned mellan hjertbladens, så 
att hvarje bladpar får sin egen särskildta kärl-ring; hos 
andra deremot skilja sig de enskildta kärlknippena från 
hvarandra och lägga sig alternerande mellan hvarandra, 
