198 
och maxima, Gladiolus communis, Carex maxima, Festuca 
sylvatica och Poa hybrida. Det är saledes OrchidecBy Iri- 
deæ, Gentianeæ, Rosaceae^ Umbelltferæ^ Cruciferæ, Personatæ 
och Ranunculaceæ^ men särdeles Gentianeæ och Orchidece^ 
hvilka här uppvisa de fiesta egendomliga arterna. Största 
olikheten med den föregående regionen synes bestå der¬ 
uti, att skogarna här uppträda i större massa och utgö¬ 
ras af andra beståndsdelar. Pinus sylvestris felas nem— 
ligen bär helt och hållet, eller förekommer blott på strödda 
ställen, medan Abies excelsa och pectinata uppträda så¬ 
som de väsendtligaste träden; vidare att Fagus tager öf— 
verhanden bland löfträden, och att Evonymus, Rhamnus, 
Corylus och Salix cinerea småningom försvinna för de 
allt mera inträdande Sambucus racemosa, Acer Pseudo— 
platanus, Lonicera nigra. Salix silesiaca samt Rosa alpina. 
5. Riesengebirge utgör en långsträckt fjellkamm, som 
i vest-nordvestlig riktning drager sig fram mot Sachsen 
och, mer eller mindre brant uppstigande från det under¬ 
liggande landet, genom sina afrundade bergmassor mer 
, eger karakteren af de Skandinaviska än af de Schweitziska 
alperna. Dess geologiska beståndsdelar äro Granit och 
Gneis, Glimmerschiffer och Basalt, den sednare här och der 
i form antingen af genom den öfriga bergsmassau löpande 
ådror, eller ock såsom öfver fjellplatåerna och topparne 
kringströdda block af större eller mindre mäklighet. Från 
den lilla staden Schmiedelberg — hvarifrån vi bestego 
fjellet — erbjuder Riesengebirge sitt mest egendomliga 
utseende. Ur den djupa dalen, der en rasslande å fram— 
hväller sitt klara vatten och der lummiga lundar ligga 
strödda bland de täcka byarne och mellan de gröna än— 
garne och bördiga åkrarne, slutta bergssidorna i början 
ganska långsamt uppåt, beläckta af skogsdungar, mörka 
och täta af barrträden, som här .mera sällat sig tillhopa 
än annorstädes. Ofvanom dessa skogstrakter, hvilka bilda 
ett temligen lätt urskiljbart bälte, höjer sig det nakna fjel¬ 
let, som i en och annan af sina fördjupningar här blän¬ 
ker af qvarliggande snöfält, mera tvärbrant, tills det slu¬ 
tar i en ganska horizontell kam, på hvilken här och der 
de enstaka topparne uppskjuta, resligast af dem Schnee-^ 
koppe, till en höjd af 4942 fot. Stiger man ur dalen 
