199 
sä småningom upp lill spetsen af den sistnämnde fjell - 
spetsen, sä genomvandrar man 6 till utseende och vege¬ 
tation temligen skiljda lokaler eller regioner. Vid fjellets 
fot herrskar ännu nästan helt och hållet samma karakter 
och vegetation, som i det s. k. bergslandet, hvilket bil¬ 
dade den föregående regionen. Här finnas längs bäckarne: 
Epilobium virgatum, Glyceria plicata, Cirsium oleraceum, 
Valeriana sambucifolia, Chærophyllum aromaticum, Aleclo- 
rolophus hirsutus och Stellaria nemorum; Fagus sylvatica 
bildar jemte Sambucus racemosa, Lonicera nigra och Acer 
Pseudo-platanus smärre lundar, der Rubus hirtus, Senecio 
nemorensis, Prenanthes purpurea. Rosa alpina, Blechnum 
Spicant, Lathyrus pratensis och sylveslris samt Trifolium 
alpestre aro mera allmänna. — Skogstrakterna något högre 
upp bildas nästan uteslutande af Abies excelsa och pecti¬ 
nata, mellan hvilka Salix Caprea, cinerea och aurita, samt 
småväxla exemplar af Fagus förekomma. Vid bäckarne, 
som häftigt nedforssa genom dessa skogsnejder, frodas 
Salix silesiaca med S. aurita och purpurea*). Ranunculus 
*) Då denna nt flygt till Schlesiens fjell-land af mig företogs rned 
afsigt dels att få anställa några jemförelser mellan vegetationen på 
Riesengebirge och den i Lappland, dels och nära nog hiifvudsakligast 
för alt begagna mig af det tillfälle, som genom Prof. Wimmers an¬ 
genäma och gagneliga sällskap erbjöds mig, att närmare och i lefvan- 
de tillstånd taga kännedom om åtminstone några af de Pilformer, 
hvilka Wimmer i sednare tider uppställt såsom hybrida bildningar, 
torde det vara min pligt att, på samma gång jag i denna uppsats 
meddelar resullaterna af det ena ändamålet med min färd, äfven ut¬ 
tala mig rörande det andra. Jag är således skyldig först och främst 
tillerkänna Prof. Wimmer ärlighet och den omsorgsfullaste noggrann¬ 
het så i undersökning, som uppgifter. Fqji' ingen, som studerat 
delta i tallösa former intrasslade slägte, har det varit obekant, att 
individer gllvas, hvilka i bladform synts stående midt emellan 2:ne 
sjelfsländiga species; men att dessa blad hemtats från buskar, hvilka 
äfven i sina blomdelar visa en sådan intermediär beskaffenhet, har 
först genom Wimmers forskningar blifvil föremål för närmare upp¬ 
märksamhet, och derigenom gifvit anledning till talet om en hybrid 
natur. Hvilken varsamhet liärvid är af nöden inses lätt, om någon 
sanning häraf skall kunna härledas; man kunde laga en ej sällsynt 
form af S. repens med mycket långa, upptill något bredare, vid press¬ 
ning svartnande blad och foga dem lill en honqvist af S. purpurea 
och så bilda S. JJoniana o. s. v., och genom ett dylikt förfarande 
fråntaga hvarje påslående om hybridilet all trovärdighet. Professor 
