204 
nunculus nemorosus, Epilobium trigonum m. fl.), nagol 
olika, men l)ibeljåller i allmanhel denna karakter af mång¬ 
fald i former, växling i färger, yppighet och saftighet i 
örtstånd, som är gemensamt för alla dylika lokaler. 
Fjellets öfversta delar utgöras dels af den långsträck¬ 
ta temligen jemna kammen och dels af de enstaka hög¬ 
resta topparne. Pä sjelfva den egentliga kammen omväxla 
ängsmarker med sumpiga och stenbundna ställen; de förra 
äro i synnerhet talrika och vidsträckta kring de Bauden, 
hvilka man här och der anträffar mellan de högre top¬ 
parne, dels hvarest en mera omväxlande växtlighet frodas. 
Sumpmarkerna deremot, hvilka intaga den ojemförligt 
största delen af fjellslåtten, framalstra i sin af sina sten— 
partiklar starkt bemängda och ofruktbara jordmån endast 
Pinus Pumilio, som till en höjd af 2 alnar och med sina 
kretsformigt utböjda, knutiga och i hög grad elastiska 
grenar bildar runda smågrupper, sällade tillhopa i snart 
sagdt oöfverskådliga massor; blott få fullkomligare växter 
kunna uthärda en så steril grund, neml. Aira cæpitosa. 
Carex limosa, stellutata, canescens och flava. Juncus ar¬ 
ticulatus, Homogyue alpina , Rumex acetosa alpina. Scirpus 
cæspitosus. Trientalis europæa, och i allrastörsta mängd 
Carex vulgaris, Calamagrostis Halleriana samt Pedicularis 
sylvatica. Der marken erhåller ett fastare underlag och 
en gräsvegetation gynnas af sparsamma häckar finner man 
Adenostylis alhifrons. Aconitum, Ranunculus aconitifolius, 
Potenlilla* aurea, Polypodium alpestre, Cineraria crispa 
och graiidiflora, Hypochæris uniflora. Anemone alpina, 
Luzula albida och Salix Lapponum. Enformigast visa sig 
dock de små höjder, som mellan sumpmarkerne genom¬ 
korsa fjellplatäen. Carex rigida, Agrostis rupestris jemte 
otaliga individer och former af Hieracium alpinum äro 
jemte Cetraria islandica" och några Cladoniæ de enda väx¬ 
ter, som bilda den tunna betäckningen öfver den bårda, 
sterila grunden. 
Att sjelfva fjellspetsarne i vegetativt hänseende ej 
erbjuda något skönt blir klart, då jag säger alt de till 
hela sin höjd beslå af ett enda stenrammel, och blott pä 
toppen den nakna bergmassan blifver synlig. Såsom in¬ 
tressant för kännedomen af Florans beskaffenhet pä 4,942 
