212 
tingas delta af den helt och hnllet olika karakteren af 
fjellnatur, som i dem bada herrskar. Medan hos oss 
fjellplatåerna visa sig omväxlande med torra kullar och 
deremellan liggande små-sjöar, från hvilka åt alla kanter 
talrika bäckar nedströmma i de djupa dälarne, spridande 
öfverallt en för vegetationen så ytterst gynnsam fuktighet 
och bärande till lägre trakter de högres växt-alster — 
finner man den öfre delen af Riesengebirge bilda en i midten 
något upphöjd slätt, nästan helt och hållet vatlenlös och 
utförande en enda torr, solbränd och naken kam. På våra 
fjellar äro platåerna öfverklädda af Empetrum, Betula na¬ 
na och den öfriga vegetations-karakteren bestämmes huf— 
vudsakligast af Ericineæ (Andromeda bypnoides, tetragona 
och polifolia, Azalea, Menziesia), Ranunculaceæ (Ranun¬ 
culus nivalis, pygmæus, glacialis, acris alpiuus) och Sali- 
cinecB i en mängd arter och individer; Gramineæ och 
Carices bilda en yppigt grönskande matta och af de 
öfriga fjellväxterna förekommer en brokig blandning. 
(Dryas, Pedicularis lapponica och hirsuta, Veronica saxa¬ 
tilis, Diapensia, Gnaphalium alpinum m. fl.]. De först¬ 
nämnde 5:ne växtfamiljerna saknas nästan totalt på Rie¬ 
sengebirge; endast af Ranunculaceæ förekommer slägtet 
Anemone (alpina och narcissiflora] och en Ranunculus 
(aconitifolius); Salices representeras uteslutande af S. Lap— 
ponum, mellan hvilken enstaka stånd af S. silesiaca och 
på en enda qvartersbred fläck S. herbacea tränger sig. 
Ingen Draba-art, blott pä få spridda ställen ett och annat 
exemplar af Saxifraga; af Betula nana och Empetrum intet 
spår, och af Carices blott C. rigida och limosa! Den torra 
slätten betäckes af en slags gräsbädd, uteslutande bildad 
af den borstbladiga Agroslis rupestris; här och der är en 
fuktig insänkning, rödglänsande af Pedicularis sudetica, 
hvilken jemle Cacalia och Pinus Pumilio torde vara Rie- 
sengebirges mest karakteristiska växt. Der marken visar 
sig något stenbundeii lyser hela nejden gul af otaliga 
exemplar af Hieracium alpinum^ med hvilken den täcka 
Potentilla aurea blandar sig. Saknaden af björkar, som 
hos oss bilda den öfversta terminus arborum, och före¬ 
komsten af Pinus Abies ofvan Pinus silvestris, är dernäst 
den väsendtligaste olikheten. 
