23i 
Thymus SerpyliutHy Lotus corniculata in. fl. blifva dor lanu- 
gfnosiy Arabis hirsuta åler glaberrima elc. — De äga slor 
böjelse för underhållandet af haf sörter ; så finna vi der 
■ ErythræWy Tetragonolobus siliqu.y Cucubalus behen ^ mariti¬ 
mus in. fl. 
Hl. Offs ihiesniis vegeiafion* Af §j Östrand *). 
. • ^ • • 
Alt Östersjöns öar, särdeles Oland och Gollland, så 
väl lill sin geologiska bildning soni sina vegelaliva för¬ 
hållanden, i 1 jö 2 grad afvika från det öfriga kontinentala 
Skandinavien, är redan länge allmänt bekant. Den förra 
af dessa öar äger, ehuru pä tvenne punkter knappt en 
half mil aflägsnad från den närliggande Småländska ku¬ 
sten, likväl en så afvikande vegetation, alt, såsom redan 
Linné anmärker, en frätnling lätteligen skulle tro sig för¬ 
flyttad till ett långt aflägset land. Det mest utmärkande 
af denna vegetation bilda växter från det sydligare Eu¬ 
ropa (en mängd Orchideæ, Ranunculus illyricus, xVdonis 
vernalis, Coronilla Emerus, Yeibascum thapsiforme. Sisym¬ 
brium supinum. Ulmus campestris Sm. och många andrå), 
bvilka på ett öfverraskande sätt äro blandade med några 
alpinska växter (Poa alpina, Viscaria alpina. Silene inflata 
pelræa. Draba incana v. contorta, Potentilla alpestris, He— 
lianlbemum oelandicum) eller med andra från del aflägs- 
na Siberien (Artemisia rupestris, A. laciniala. Carex oblu— 
sata, Potentilla fruticosa, lill hvilken typ äfven den för 
Oland mest egendomliga och utmärkta Plantago minor 
synes böra). Denna mångfald i vegetation, hvarlill i de 
öfriga norra länderna näppeligen något motstycke torde 
finnas, har ock utgjort föremålet för flertalet af vära bo- 
*) I den nyss utkomna XV:e tornen af yicta Societatis Scienti- 
aiinn Ujjsal. finnes införd en »Enumeratio plantarum in Glan¬ 
dia sponte nascentium, autore Gustavo Sjöstrand», från hvilken 
värderika afhandling vi låna följande inledning, såsom en allmän 
framställning af denna intressanta ös växtgeografiska förhållanden. 
A-n. 
