Om vinterskotten hos Epilohinm. 
5 
Jämför man nu denna beskrifning med Langes i 
Damn. Flora och den därefter affattade Areschougs, skulle 
man nästan finna sig benägen att påstå, det en förväxling 
af arterna å någondera sidan måste ha ägt rum. Langes 
beskrifning på E.f montanum öfverensstämmer med den här 
öfver E. roseum lämnade, Langes E. roseum med den här 
beskrifna E. montanum. Granskar man åter framställningen 
i Vid. Medd., synes olikheten i sak ej så stor. Dessa om¬ 
ständigheter synas mig kunna förklaras sålunda, att fram¬ 
ställningen i den Langeska uppsatsen med afseende på de 
två här i fråga varande arterna, särskildt E. montanum, ej 
är tillräckligt klar och tydlig eller rättare ej sådan, att 
därur kan hämtas de resultat, som förf. sedan i diagno¬ 
serna uti Floran upptagit. Uttrycket i Floran under E. 
roseum, ”Rodstokken med kugleformede Bladknopper” slår 
väl in i det fallet, då knoppen ligger under jord, men 
detta utgör t. o. m. enligt Lange själf (”Rodskud deels 
lidet haevede over Jordskorpen og havde da mere udvik¬ 
lede Blade, der vare mindre saftige, men af en ligeledes 
kredsrund Form, med noget utstående spidse”, Vid. Medd.) 
ej det enda fallet. Mig har det synts vara det vanliga 
och typiska, att skottet ligger i eller strax ofvan jordytan 
samt då är utbildadt fullkomligt såsom en bladrosett, lika 
tydlig somt t. ex. hos E. tetragonum, med stängellederna 
mycket hopdragna och bladen utböjda, ja ofta med spet¬ 
sen nästan rullad tillbaka mot bladets ryggsida. Hvad 
åter angår E. montanum, så säger Lange: ”Rodskud om¬ 
trent af lignende Beskaffenhed som hos foregaaende (E. 
parviflorum); den eneste Forskjel jeg har kunnet opdage 
bestaar i, at Knopperne hos E. montanum have något 
forlaengede Ledstykker, hvorved Bladene ere mere fjernede 
fra hinanden” och sedan: ”i Sept, har jeg fundet disse 
Knopper af langstrakt-oval Form og omtrent Va —1 Tom¬ 
mes Laengde med tiltrykte og kun lidet kjendelige Blade; 
senere paa Aaret (Okt.—Nov.) de enkelte Blade mere ud¬ 
viklede”. Hos E. parviflorum åter aro ”Bladrosetterne gan- 
