50 
Literatür-Öfversigt. 
pâ yttre sidan glandulosa. Vid Halmstad förekommer f. 
subcollina med tillbakaböjda foderblad och glandelhåriga 
blomskaft. Hit hör äfven enligt Christ en form från 
västra Småland (Femsjö och Lidhult), som förut blifvit 
kallad R. dumetorum var. glaucescens Stz. ^). — Mest 
fann sig Christ öfverraskad af att i samlingen påträffa f. 
B overnier ana Crépin, nästan identisk med ex. från Wal¬ 
lis. Bladskaften äro taggiga och glandulösa, småbladen 
små, ”gedrungen”, enkelsågade och rundade. Blomskaften 
ytterst korta jämte foderbladen hispida. Förekommer i 
Skåne i Frillestads socken samt vid Helsingborg. En lik¬ 
nande form med glandelfria blomskaft finnes vid Halm¬ 
stad och Falkenberg. 
Af Tomentellce finnas hos oss bland andra : 
jR. tomentella Lem. f. concinna Pug., lik Jura-formen, 
dock med foderbladen på yttre sidan något glandulösa 
och stiften håriga. Samlad vid Falkenberg. 
B. tomentella Lem. f. Hallandica (= R. Hallandica 
Stz Bidrag N:o 15), ”Vom Autor zu den Villosæ gezogen, 
jedoch mit Unrecht.” — Kommer nära den förra: tag¬ 
gar ne krökta, småbladen oregelbundet dubbel-ända till 
*) I Scheutz Studier är denna hänförd till R. clivorum samt 
i hans Bidrag till kännedomen om slägtet Rosa anförd såsom en 
forma glaucescens af R. dumetorum; men utgör kanske rätteli¬ 
gen en form af R. coriifolia, med blågröna blad, glandelhåriga 
nypon och blomskaft. 
*) Tomentellæ innefatta, såsom Christ i Die Rosen der Schweiz 
anmärker, former, hvilka fylla luckan mellan två annars väl skilda 
typer : Rubiginosæ och Caninæ ; till de förra närma de sig genom 
de om också föga talrika och ofta på nerverna samt i bladkan¬ 
ten reducerade glandlerna, genom rundade täml. små, dubbelså- 
gade småblad äfvensom genom de starkt utvecklade taggarne ; 
till de senare åter genom blomskaftens och foderbladens glatthet 
samt ”diskens” likhet med den hos Caninæ, med hvilka de i af- 
seende på habitus mera öfverensstämma. ”Doch”, säger Christ 1. 
c., ”ist es sicher nicht gerechtfertigt, wenn sie Baker Monogr. p. 
231 gar nur als var. tomentella zur R. canina L. zieht”. 
