Literatur- ûfversigt. 
55 
nästan hela tiden kvarsittande; knoppar fint småludna, 
slutligen glatta. 
Stammar mycket lika dem lios Sdlix herbacea. Gre¬ 
nar mörkt nötbruna, vridna, med korta bladbärande kvi¬ 
star i toppen af föregående årets skott, hvar kvist med 
2 eller 3 blad. Bladskifvan V 2 —1 tum lång, bladskaft Vs 
t. långt. Hängeskaft omkring V 4 —t- långa, ullhåriga. 
Hängen utdragna som hos Salix reticulata^ V 2—^/4 t. 
långa, med hängefjällen mycket kortare än kapslarne, 
men spetsen af håren på dem nående nästan till toppen 
af de senare. Kapslar omkring Vs t. långa, på ett Vi 0 1, 
långt skaft. Stift Vio—Ve t. långt. 
Till habitus lik Salix reticulata, men bladen afvikande 
i form och byggnad; i synnerhet påfallande olik är den 
undre sidan, i det att den icke är hårig eller har något 
framstående nätverk af närver. Hängeskaften äro kor¬ 
tare och mera ullhåriga. Fjällen äro smalare, till form 
och beklädnad liknande dem hos Salix Lapponum. Kaps¬ 
larne, som till sfiörsta delen äro öppnade på Mr Sadlers 
exemplar, äro glatta, hurudana de än må hafva varit i 
yngre tillstånd. Till stift och märke liknar den mera 
Salix Lapponum än S. reticulata. 
Om korkdannelsen i urteagtige s tangier. (Botanisk 
Tidsskrift, 2 R., 4 Bd. pag. 14—35, tab. V—VI.) 
Det bästa arbete, som i senare tider finnes öfver kor¬ 
ken, är af Sanio (1857). Både han och flertalet af hans 
föregångare sysselsatte sig nästan uteslutande med de 
trädartade växterna. Afsigten med författarens uppsats 
är dels i allmänhet att lämna några bidrag till kännedo¬ 
men om de förhållanden, hvarunder korken bildas hos örtar- 
tade växter, dels mera specielt att bevisa, att bildningen 
af kork i enåriga stammar icke är en sällsynt företeelse, 
såsom man hittils- synes hafva antagit. Förf. redogör 
mer eller mindre utförligt för korkens förekomst och bild¬ 
ning hos ett par och 30 arter. Hos några af dessa bil¬ 
das kork endast på nedre delen af stjälken, hos andra, 
