En resa i Lappland och Norge. 
75 
gade jag några dagar omkring midsommar. Den närma¬ 
ste omgifningen utmärker sig icke så mycket genom säll¬ 
synta växtarter, som genom de yppiga former, hvari växt¬ 
ligheten kläder sig. Att göra någon efterskörd på denna 
väl undersökta trakt var naturligtvis ej att hoppas, hälst 
vistelsen här blef af så kort varaktighet. Vid bestigan¬ 
det af Wallibacken, som höjer sig öfver trädgränsen straxt 
väster om kyrkan och på andra sidan om Kamajokk, fä¬ 
stes min uppmärksamhet på ett 12 à 14 alnar högt träd, 
som bar hängen, liknande dem hos Salix glauca. Som 
denna art aldrig uppnår större höjd än 3 à 4 alnar och 
aldrig antager trädform, kunde den anträffade växten na¬ 
turligtvis ej vara nämnda art. Vid närmare undersök¬ 
ning befans det vara Salix Amandce Ands. eller S. glau- 
ca-nigricans Wimm., med hvilka båda hon förrådde tyd¬ 
lig slägtskap; i afseende å hängen och bladens ludenhet 
med den förra och för de långa stiften, sågade och snart 
svartnande bladen samt trädformen med den senare. Se¬ 
dan dess har samma hybrid anträffats å åtskilliga stäl¬ 
len så väl i Lule som Pite Lappmark, men dock aldrig 
såsom träd. 
Från Qvikkjokk fortsattes färden efter Tarrejokhs 
norra strand till Njuonjes, det öfver sta nybygget i Lule 
lappmark. Under vägen anmärktes Faris, ny för denna 
trakt, men dock förekommande här och där i lappmar¬ 
kernas skogsbygder, samt Salix lanata var. glandulosa. 
Och på den grusiga strandbrädden vid Njuonjesbäcken, 
som straxt öster om nybygget nedstörtar från det likbe- 
nämnda fjället, hade några tufvor af Cerastium latifolium 
rotat sig. Genom sin glandelhårighet, i gult stötande färg 
samt sitt mer tufviga växtsätt skiljer han sig väl från den 
närstående arten. På fjällen omkring Rovejaure, Hadet, Wi- 
rihaure och Sulojaure i L. Lappmark, i Norge både norr 
och söder om Sulitälma, samt i P. Lappmark på södra 
och norra Suulo, västra och östra Njasha, finnes denna 
växt här och där. Han synes hälst trifvas i närheten af 
