90 
Lito ral ar-öfversigt. 
sinsemellan mera aflägsna nerverna från öfriga arter. En¬ 
ligt enskilda meddelanden från Heer kommer dock slag¬ 
tet sannolikt att visa sig liafva en ansenligare ålder, lik¬ 
som det är troligt att flere liittils omtvistade växter ända 
från stenkolsperioden komma att visa sig vara med Ginglco 
beslägtade barrträd. Då ännu intet härom publicerats, 
måste jag för närvarande inskräoka mig till denna korta 
antydan. 
A. G. Nathorst. 
Die Diatomeen in der Kohlenperiode. Von Abbate 
Conte Feancesco Casteacane in Rom. (Pringsheim, Jahrb. 
f. wissenschaftl. Bot. 10 ßd., pag. 1.) 
Man har haft olika åsigter om sättet, hvarpå de sten¬ 
kol, som tillhöra den egentliga stenkolsperioden, hafva 
bildats. Ett ej oväsentligt bidrag till frågans lösning har 
förf., en grundlig diatomékännare, här lämnat. 
Han begagnade följande undersökningsmetod. Först 
pulveriserades ett stycke stenkol, det flna pulvret lades 
sedan, bevaradt i ett litet porslinskärl, i ett glasrör, så¬ 
dant som vanligen begagnas vid organisk eleinentaranalys, 
och glödgades i en svag ström af syrgas; glödgningen får 
dock ej vara för stark. Den sålunda erhållna askan upp¬ 
värmes sedan med saltpetersyra eller klorvätesyra samt 
klorsyradt kali, såsom vanligt vid undersökning af diato- 
meskal. 
Efter att hafva underkastat ett stycke stenkol från Li¬ 
verpool en dylik behandling fann förf. däri följande sötvat- 
tensformer: FragiUaria Harrisonii Sm., Epithemia gibha 
Ehrb., Kz., Splienella glacialis Kz., Gomplionema capita¬ 
tum Ehrbg., Nitzscliia curvula Kz., Cymhclla scotica Sm., 
Synedra vitrea Kz., Diatoma vulgäre Bory samt 3 salt- 
vattensformer: en Grammatophora, en Coscinodiseus och 
en Amphipleura ; dock endast ett ex. af hvardera af dessa 
senare. Sedan undersökte förf. ett stycke kol från St. Eti¬ 
enne, ett annat från Newcastle och ett tredje s. k. ”Can- 
