122 
Litcratui'-öfversigt. 
stående ccllknippcna. Det synes därför obestridligt, att hvarj e sådant 
knippe ursprungligen varit en cell inom det inre barklagret, som för¬ 
längts radialt och delats genom skiljeväggar, tangentiala i förhållande 
till stammens omkrets. 
WiLi.nuisoN fäster särskild uppmärksamhet på det inre barklag¬ 
rets verksamhet, idet dess inre celler, otvifvelaktigt bilda de succes¬ 
sive kärllagren och de yttre, på sätt som ofvan nämnts, det yttre 
barklagrets ’)• 
Af lefvande växter anför Williamson Psilotum triquetrum såsom 
i hänseende till den mikroskopiska byggnaden visande den största 
analogi med Asterophyllites, hvilken han slutligen i det stora hela 
anser mera beslägtad med Lyco 2 )odiacéerna än med Equisetacéerna, 
hvarjämte han framhåller kärlknippets synbarligen ”exogena’’ tillväxt, 
som här framträder mera påtagligt än hos de öfrigä af stenkolsperi¬ 
odens kryptogamer Slutligen anmärkes, att Prof Renault beskrif- 
vit stammar från Autun af en liknande byggnad, hvilka enligt ho¬ 
nom skola tillhöra Siilienophylluin, som således måste vara med 
Aster optliyllites nära lieslägtad. 
Till denna redogörelse må det vara oss tillåtet att foga några 
allmänna betraktelser. För det första kunna vi ej underlåta att på¬ 
peka den omständigheten, att man väl svårligen utan mikroskopets 
tillhjelp skulle kunnat korama underfund med att Asterophyllites 
med sin ledade stjelk och kransställda blad är snarare beslägtad 
med Lycopodiacéerna än med Equisatacéerna — en omständighet, 
som bör mana växtpaläontologen till försigtighet vid bestämningar. 
Visserligen kunde man jjå grund af axets byggnad förmodat detta, 
ty hela gruppen Calamariae närmar ju i detta afseende Equisetacé- 
o 
erna till Lycopodiacéerna. A andra sidan visar den andra fruktifi- 
kationstypen af Asterophyllites, Calamostachys, en så märkvärdig 
likhet med Equisetum i hänseende till sporhusens anordning, att 
man knappast kan tyda denna såsom blott och bar tillfällig. Så¬ 
dana som de båda nämnda familjerna nu definieras är det emellertid 
tydligt, att Asterophyllites ej kan anses tillhöra någondera af dem, 
och man torde komma sanningen närmast om man anser densamma 
såsom en af dessa forntidens generaliserade typer, som förbindor 
tvänne nu vidt skilda familjer vid första tiden för deras uppträdande 
^). Det skulle således nära nog kunna sägas motsvara den di- 
kotyledona stammens kambiumlager, eller kanske snarare samma la¬ 
ger hos Dracaena. 
