134 
Literatur-öfversigt. 
att åter böja sig, och detta kan upprepas 3, sannolikt 
flere gånger. 
Djuriska ämnen förorsaka mycket hastigare och 
kraftigare tentakternas inböjning än oorganiska ämnen af 
samma storlek eller endast mekanisk retning; men en ännu 
större skilnad visar sig, däri att tentaklera kvarblifva 
böjda en längre tid öfver sådana saker, som innehålla ett 
lösligt eller närande ämne, än öfver andra. Ytterst små 
bitar af glas, hår, tråd, krita etc, som läggas på de yttre 
tentaklernas glandler, förorsaka dessas böjning, men sjun¬ 
ker icke biten genom det afsöndrade slemmet och verk¬ 
ligen rör vid själfva glandlens yta på någon punkt, åstad¬ 
kommes ingen verkan. En bit af ett menniskohår, 0,2o3 
m. m. långt och 0,ooo822 mg. tungt, är tillräcklig att för¬ 
orsaka tentaklens böjning. Man kan lägga större bitar 
än denna på tungan, en af menniskans mest känsliga de¬ 
lar, utan att de förorsaka någon känsel. — Vidröres 
för ett ögonblick glandlen tre eller fyra gånger efter 
hvartannat, verkar det, men vidröres den endast en eller 
två gånger, fastän tämligen starkt och med ett hårdt fö¬ 
remål, böjer sig tentaklen ej. Förf. borttog omsorgsfullt 
med en tillspetsad läskpappersbit slemmet från fyra gland¬ 
ler, men det förorsakade ej rörelse hos tentaklerna (jfr. 
Bot. Not. 1873, s. 100). Regndroppar förorsaka icke nå¬ 
gon rörelse. Afklippes skaftet tätt under glandlen med 
en skarp sax, så rör sig tentaklen icke; ej häller om glaud- 
len krossas med en pinsett. 
Den nedre delens krökning hos tentaklen beledsagas 
af en förändring i de yttre cellernas innehåll. Undersökas 
tentaklerna hos ett ungt men utvuxet blad, som ännu ej 
blifvit utsatt för någon retning, så ser man cellerna i 
skaftet fylda med en homogen rödfärgad vätska, omgif- 
ven af ett tunt lager af cirkulerande färglös protoplasma. 
Undersöker man åter ett tentakel några timmar efter att 
glandlen blifvit retad på ett eller annat sätt, hnner man 
det röda ämnet hopadt i klumpar af olika form, hvilka 
