178 
V. F. Holm. 
nat upp växtlokalen ur minnet långt efter insamlandet 
och därvid tagit miste. Ty osannolikt förefaller det, att 
en Salix-ioxm, som förefinnes så ymnigt som denna på 
några liundra alnars afstånd från hans boningplats, skulle 
hafva undgått en så skarpsynt forskares uppmärksamhet. 
Under antagande att den af mig insamlade pilen är af 
samma art, som den af Læstadiüs upptäkta, tillåter jag 
mig bifoga min åsigt om densamma, ehuru förmätet det 
kan synas vara att vilja hafva ett ord med i det lag, där 
sådane män som Wimmer, Andersson, Hartman och Lund¬ 
ström redan afkunnat sina vota. Mitt tilltag kan möjli¬ 
gen vinna ur sägt därför, att desse i bedömandet af väx¬ 
ten varit af olika meningar, samt att ingen af dem sett 
växten i lefvande tillstånd. 
Den ifrågavarande pilarten ansågs af Læstadiüs för 
en form af S. aurita och är beskrifven af professor Fries 
under namn af S. finmarhica, hvaremot Wimmer uppgif- 
ver S. aurita och myrtilloides såsom dess sannolika ur¬ 
sprung. Professor Andersson synes däremot, att döma 
efter Wimmer och Hartman, hafva flere gånger växlat åsig- 
ter. Ty enligt den förre * **) ***) ) skulle han hafva varit af den 
mening, som vore växten hybrid af myrtilloides och versi- 
folia^ och enligt Hartmans flora, sista upplagan, af aurita 
och myrtilloides^ hvaremot han sjelf, ehuru växten subsum- 
meras under S. rugulosa^ vill anse den för hybrid af S. 
myrtilloides och nigricans Lundström kallar den af 
Læstadiüs upptäkta för S. vagans-myrtilloides^ men den 
af mig insamlade för S. vagans myrtilloides-lapponum 
Den förra af hans åsigter skulle jag vilja göra gällande 
äfven med afseende å den senare växten. I ungt tillstånd, 
då bladen äro blott till hälften utslagna, påminner väx¬ 
ten onekligen om S. aurita-myrtilloides, men fullt utveck- 
*) D:r Fredricus Wimmer: Salices Europeæ, Wratislaviæ 1866 
pag. 246. 
**) Monographia Salicum, auctore N. J. Andersson, pag. 99. 
***) Studier öfver slagtet Salix, af A. N. Lundström, pag. 55. 
