Literatnr-öfversigt. 
183 
knippets tillväxande bredd utåt beror som nämndes af mellanlag¬ 
ring af nya rader eller skifvor af kärl vid den utåtvända sidan. 
Sekundära märgstrålar skilja de olika skifvorna af kärl^ 
ehuru stundom tvänne af dessa kunna ligga omedelbart intill 
hvarandra. I tvärgenomskärning kunna de stundom ej så lätt skiljas 
från kärlen, hvilket däremot ej möter svårighet vid längdsnitt. I 
tangentialsnitt synes än blott en enda cell, än åter flere stälda öfver hvar¬ 
andra, med skiljeväggarnes riktning mycket varierande, än sneda åt 
ett håll, än åt ett annat, än åter alldeles horisontala. I radialsnitt 
visa de sig ordnade i fortlöpande rader från märgen till barken och 
kunna till form och anordning liknas vid på den smalare ändan in¬ 
till hvarandra stälda murtegel, hvarför förf. kallar väfnaden ”mur- 
formig” (muriform). 
Om vi nu från internodierna öfvergå till lederna, skola vi vid 
ett längdsnitt finna, att veden vid dessa inkräktar inåt och utåt på 
märgen och barken. Detta sker sålunda, att nya kärl på inre sidan 
uppstå i omedelbar beröring med de yttersta märgcellerna ett stycke 
öfver leden och sträcka sig genom denna till motsvarande ställe un¬ 
der densamma. Dessa kärl äro svagt böjde med den kon växa sidan 
inåt, och de blifva åt detta håll alt kortare. De långsgående kana¬ 
lerna antingen felas eller hafva blifvit så smala, att de knappast mär¬ 
kas. De primära märgstrålarna hafva äfven afsmalnat så att kärl- 
kärlknippena nära nog beröra hvarandra, hvarigenom en ännu större 
likhet än förut uppstår mellan ett tvärsnitt på detta ställe och ett tvärsnitt 
af en conifer. I tangentialsnitt få vi därjämte se andra egendomliga för¬ 
hållanden, näml. att hvarje kärlknippe vid leden delar sig i tvänne gre¬ 
nar, som förena sig med dylika grenar från kärlknippena hos det föl¬ 
jande internodiet. I dessa grenar innan föreningen skett visa sig kärlen 
mera oregelbundet böjda och skilda genom större mellanrum, motsva¬ 
rande de sekundära märgstrålarne, och som upptagas af regelbundna cel¬ 
ler. Midt inuti nämnda grenar träffas ofta linsformiga håligheter. 
som motsvara afgifne grenar. Närmast märgen äro dessa håligheter, 
upptagna af cellväfnad, men längre utåt ser man en väfnad af såväl 
celler som kärl, och i radialsnitt erhåller man kunskap därom, att 
dessa senare uppkomma från kärlknippena och tvärt böja sig utåt 
mot barken. 
De primära märgstrålarne sträcka sig som nämndt från led 
till led, vid hvilka de nästan helt och hållet försvinna mellan kärl¬ 
knippena och likna något tjockare sekundära strålar. De oregel¬ 
bundna cellerne i de primära strålarne innerst mellan tvänne kärl¬ 
knippen synas i tvärsnitt blifva utåt mera regelbundet anordnade i 
radiala rader från märgen mot barken, på samma gång som deras 
