30 
skadas i regel ej eller endast delvis under uppehållet i 
dessa fåglars muskelmage. 
Särskildt under senhöst och vinter förtära dessa 
fåglar i större eller mindre utsträckning gödsel af häs¬ 
tar samt tama och vilda idisslare. De bli därigenom 
i stånd att sprida torr- och bärfrön, som med bibehållen 
groningsförmåga ligga inneslutna i exkrementer af de 
nämnda däggdjuren (Jfr Heintze 41, 42). Mindre ofta 
sprida samma fåglar torrfrön, som tillfälligtvis slukats 
med spillsäd eller annan på marken liggande föda. De 
flesta torrfrön förstöras vanligen i dessa kråkfåglars 
muskelmage, och endast en mindre del af bördas åter i 
oskadadt skick. 
Alla större, de flesta medelstora och mer än hälften 
af de smärre fröna spridas hemiendozoiskt, under det 
att återstående frön medfölja exkrementerna. De flesta 
exkrementerna hamna på samma slags lokaler som 
uppkastningarna. 
Sädeskorn 1 ) spridas af skator och isynnerhet kråkor 
(svartkråkor och råkor?) på både endo- och synzoisk 
väg. Sistnämnda spridningssätt har förmodligen den 
största betydelsen. 
Nötkråkan afviker från de förut nämnda kråkfåg- 
larna endast därigenom, att hon (i regel?) sönderhackar 
större bärstenar och använder de hårda bitarna såsom 
gastroliter. 
Bollarna stötas upp på kvällen, sedan fåglarna 
kommit till ro i sina nattkvarter.' Vid rik tillgång på 
föda, och framför allt om denna i större utsträckning 
endast mera i undantagsfall (t. ex. under mycket stränga vintrar) 
spridas endozoiskt af dessa fåglar. 
p Afven af andra torrfrukter, som kråkfåglarna använda till 
föda, kan eu och annan frukt ibland undgå att söndermalas i mus¬ 
kelmagen för att sedan i oskadadt skick medfölja uppkastningar 
eller exkrementer. Så spridas exempelvis Cannabis sativa och 
Fagopyrum esculentum af en hel rad kråkfåglar, tall- och granfrön 
af nötkråkor och lafskrikor o. s. v. 
» 
