Bl 
utgöres af osmältbara ämnen (bärfrön och bärstenar, 
sädesagnar o. dyl)., af bördas en à tvä uppkastningar 
äfven under dagens lopp på ställen, där fåglarna hvila 
under längre tid *). 
Kråkfåglarnas spridningsradie är vanligen störst 
under den kalla årstiden, då födan är knapp och svår¬ 
åtkomlig och därför ofta måste sökas långt från natt¬ 
kvarteret. Hos skatan når den äfven under vintern 
sällan eller aldrig öfver 5 km. Kråkan, svartkråkan och 
kajan transportera däremot ofta frön 1 à 2 mil eller 
ännu längre. Beträffande råkorna, som oftast göra sina 
provianteringsfärder i samlad Hook, känner man åt¬ 
minstone ett fall, då spridningsradien under längre tid 
uppgick till 5 4 6 mil. Korpen får liksom de större 
roffåglarna ofta ströfva vidt ikring, innan den blir i till¬ 
fälle att ordentligt stilla sin hunger. Spridning på 2 4 
3 mil eller ännu längre förmedlas ej sällan af denna fågel. 
Följande » schema» af ser att lämna en öfversiktlig 
framställning af, till hvilka slags lokaler kråkfåglarna 
sprida bär- och torrfrön. 
Större skogar: korpar, kråkor, svartkråkor, lafskrikor 
och nötkråkor. 
Kanterna af större skogar, mindre skogspartier, 
lundar, parker, smärre trädgrupper eller enstaka träd: 
skator, kråkor, svartkråkor, råkor, kajor och alpkajor. 
Skoglösa berg, klippor och branter både vid kusten 
och inne i landet: korpar, kråkor och svartkråkor (mindre 
ofta skator, kajor, alpkråkor och alpkajor). * 2 ) 
Branter och nakna klippor i fjällen och i fjälltrakter: 
korpar, alpkajor och alp kr åkor. - 
Buiner, gamla slott och kyrkor: kajor, kråkor och 
svartkråkor (mindre ofta skator och alpkråkor). 2 ) 
A ) När skator och kråkor lefva uteslutande eller hufvudsakli- 
gen af körsbär, torde B à 4 bollar kräkas upp hvarje dag. 
2 ) Att sommargyllingen och svarthättan skulle sprida Ficus 
carica till smala hyllor och afsatser på branta bergväggar, såsom 
. 
