34 
till stor eller öfvervägande del flyttfåglar. De åter¬ 
komma i regel mycket tidigt, flyttande kråkor ofta 
redan i februari. Under sina migrationer från och till 
Skandinavien medföra de säkerligen både bär- och torr¬ 
frön, men det är ännu omöjligt att af gör a, i hvilken ut¬ 
sträckning detta sker. 
Kjell Kolthoff (66 p. 799—800) har på södra Öland 
varit i tillfälle att studera kråkor, som på senhösten 
voro stadda på långflyttning till Tyskland. De, som 
kommo på eftermiddagen, öfvernattade vanligen i skogs¬ 
dungar för att i dagningen fortsätta färden söderut. 
»Jag sköt ibland en (tidigt på morgonen) sträckande 
kråka för att undersöka magens innehåll. Denna var 
alltid tom» (1. c. p. 800). 
I min uppsats om »Flyttfåglar som fröspridare» 
(44 p. 101 —102) har jag sökt visa, att åtminstone natt- 
flyttande fåglar, »som under vanliga förhållanden stå i 
fröspridningens tjänst, äfven kunna» — — — »sprida 
frön på långt håll under sina migrationer» (1. c. p. 101— 
102). Sedan detta skrefs, har jag ytterligare undersökt 
58 flyttfåglar, som under vår och höst dödats mot fyren 
vid Paternoster. Af särskildt intresse är en ringtrast, 
som erhölls i början af maj 1916. Muskelmagen inne¬ 
höll nämligen en oskadad (men ej grobar) frukt af Agrostis 
.sp., som ringtrasten torde ha fört med sig från Danmark. 
Kråkfåglarna torde väl liksom under natten migre- 
rande fåglar oftast flytta med tom mage. Undersökes 
ett större antal exemplar, skall man säkerligen finna, att 
åtminstone några exemplar ha t. o. m. rätt stora bär- 
eller torrfrön i muskelmagen. Särskildt torde detta 
vara fallet med kråkfåglar, som af stark motvind eller 
af hastigt inträffande köld tvingats att för några dagar 
afbryta flyttningen. Det inträffar nämligen ej så sällan, 
att en mindre del af maginnehållet ej medföljer de på 
kvällen uppkräkta bollarna, utan ligger kvar till följande 
dag. En af mig undersökt kråka (no. 4), som sköts 
