28 
spetten (Picus major) och mellanspetten (P. medius) 
pläga liksom nötväckan fästa exempelvis hasselnötter i 
passande barkspringor för att bekvämt kunna klyfva 
skalet och uttaga kärnan. 
I detta sammanhang skall jag äfven ägna någon 
uppmärksamhet åt blåkråkan (Coracias garrulus), enär 
Sernander (124 p. 227) räknat henne bland de »tre 
nordiska fåglar, som regelbundet och i stor mängd sluka 
nötter och ollon». Sernander har förmodligen som 
källa användt Nilssons fauna (102 p. 236) *), där det 
heter om blåkråkan: »Om hösten skall hon också för¬ 
tära korn och annan säd samt bär, ollon m. m.» Redan 
Linné (75 p. 32) och Retzius (112 p. 97) omtala emel¬ 
lertid, att Coracias endast lefver af insekter, grodor och 
ödlor, och Hellenius (46 p. 315) fann vid sina utfod- 
ringsförsök, att »Blåkråke-ungarna kunde åtminstone 
hos oss ej förmås att äta säd eller gryn, ehuru de med 
glupskhet» slukade alla slags insekter 1 2 ). Att ollon (och 
hasselnötter) skulle ingå bland våra blåkråkors födoäm¬ 
nen är för öfrigt orimligt redan af den grund, att »hon 
väl aldrig stannar qvar hos oss tills Ollonen bli mogna 
eller blott fullvuxna» (Sundevall 128 p. 160). 
I Medelhafsländerna skall blåkråkan enligt Linden- 
mayer och andra författare gärna äta fikon, och Bailly 
(127 p. 219) uppgifver, att hon i Savojen om hösten 
skall uppsöka bär och frukter. Under uppehållet i 
Mellaneuropa lefver hon däremot endast af animalisk 
näring, såsom redan framhållits af Naumann (100 p. 
367) och till fullo bekräftats genom exempelvis Rörigs 
(119 p. 45, 121 p. .112—113), Ecksteins (100 p. 368) 
och Csikis (24 p. 325—327) i rätt stor skala utförda 
undersökningar öfver maginnehållet i skjutna fåglar. 
En blåkråka, som uppdissekerades af Rörig, hade emel- 
1 ) Nilsson torde ha liämtat dessa liksom så många andra upp¬ 
gifter ur Bechsteins fauna (13 p. 1287). 
2 ) Jfr äfven Kolthoff och Jägerskiöld (64 p. 134). 
