24 
und tragen sie fort. Sie machen weite Wege und zwar 
auf der Erde weg, um diese angenehme Kost zu ver¬ 
schaffen» (1. c. p. 1082). Han uppgifver vidare, att ek¬ 
orren samlar förråd af nötter och »Eyerschwämme» *) 
i ett (öfvergifvet?) bo, i ett ihåligt träd eller också i 
ett af honom själf gräfdt hål i marken under en buske 
eller en sten. Dessa uppliopade födoämnen sparas dock 
ej till vintern, utan förtäras redan under regniga höst¬ 
dagar (1. c. p. 1083). Bechsteins uppgifter återfinnas 
i nästan oförändrad form i prosten Ekströms läsvärda 
uppsats om »Ekorre-Jakt» i Tidskr. f. Jäg. och Naturf. 
1834 p. 967. Denne senare har dock en gång funnit 
bortåt en kanna hasselnötter i ett hål på en gammal 
ek, och han tror, att nötterna ditförts af en ekorre, som 
vid samma tillfälle sköts i samma ek. 
Nilsson (101 p. 406) omnämner i sin fauna, att 
Sciurus samlar vinterförråd af nötter, ollon och »svampar», 
och att han gömmer dessa födoämnen i ihåliga träd 
eller »i en håla i jorden, men icke på ett ställe utan 
på flera». Fordom, när skogarna i Skåne voro mera 
vidsträckta och mera hassel fanns, träffade bönderna 
ofta vid fällning af träd om vintern en mängd hassel¬ 
nötter, som ekorren hopsamlat i hål i träden (1. c. p. 
406). Collett (22 p. 223) tror däremot ej, att ekorren 
regelbundet samlar förråd för vintern. »Dog kan nogle 
Hasselnødder eller lignende gjemmes mellem Moset, under 
Trærødder, eller i selve Bedet». Detta skall enligt 
samme författare isynnerhet inträffa under de år, dä 
granfröet slagit fel. 
l ) På sid. 467 i samma band af Bechsteins fauna uppgifves 
»Eyerschwämme* vara ett annat namn på »Pfifferlinge», d. v. s. 
kantareller. Själf har jag visserligen mycket ofta sett af ekorrar 
gnagda eller till större eller mindre del förtärda kremlor och andra 
skiflingar samt framför allt Boletus- arter, men däremot aldrig på 
dylikt sätt skadade eller förstörda kantareller. Liebe (D. zool. 
(farten 1891 p. 80) anför också som en egendomlighet, att detta 
djur aldrig rör Cantharellus cibarius. 
