■ 
22 
gömmer cembrafrön »in den lichteren Beständen der 
Hochregion» — — — »und selbst weit über der Holz- 
vegetationsgrenze auf der kahlen Alpe in kleinen Partien 
unter dem Moose.» — — — »Wer während eines auf 
ein stärkeres Samenjahr folgenden Sommers Gelegen¬ 
heit hat, den obersten Waldgürtel und die kahlen Alpen 
zu durchstreifen, der wird überall, selbst da, wo keine 
samentragenden Zirbelkieferstämme vorhanden sind, gan¬ 
ze Büschel frischer Sämlinge dieser Holzart wahrnehmen.» 
Äfven i Schweiz har man gjort en del värdefulla 
rön öfver nötkråkans betydelse för cembratallens sprid¬ 
ning. »Im Winter kehren die Vögel durch Erinnerungs¬ 
vermögen geleitet oder zufällig zu diesen Magazinen zu¬ 
rück und brechen sie auf. Pestalozzi beobachtete im 
Winter 1886 bei Campfèr (i sydöstligaste delen af 
Schweiz), wie ein Nusshäher direkt auf eine bestimmte 
Stelle zuflog und dort ein unter dem Schnee liegendes 
Magazin von Zirbelnüssen öffnete» (Studer und Fatio 
127 p. 314). 
Enligt Hennicke (100 p. 60) är det en villfarelse af 
Blasius och andra författare att tro, att nötkråkan i 
likhet med hamster och ekorre anlägger verkliga för¬ 
rådskamrar. Utan Nucifraga har liksom nötskrikan, 
nötväckan, hackspettar »und andere» för vana att gömma 
öfverblifven föda i springor och liknande ställen, »und 
im Winter geraten sie dann häufig wieder auf die so 
versteckten Nüsse». 
Skjuter man en nötskrika, som har matstrupen 
fylld med ekollon, kan man därför ej obetingadt sluta 
sig till, att djuret var i färd med att samla vinterproviant. 
Detta framgår redan däraf, att en del af ollonen ibland 
beröfvats «fruktväggen. Nötskrikor och nötkråkor, som 
ej känna sig säkra på mera öppet växande ekar 
eller hasselbuskar, fylla nämligen snabbt matstrupen 
med de åtrådda frukterna och flyga sedan en kortare 
sträcka, hvarefter ollon och nötter kräkas upp, skalas 
