tidigt och i stort antal. Redan i slutet af september 
började de allmänt samla förråd för den kommande 
vintern, och detta fortgick till långt ut i november. 
Oftast flögo de 300—600 m med sina ollon, mera sällan 
längre, intill något öfver en km. Ollonen nedgräfdes 
vanligen i högstammig tallskog eller i gammal bland¬ 
skog af tall och gran. 
Yid Unneröd strax invid staden hade en nötskrika 
slagit sig ned i en mossrik tallskog på nästan jämn 
mark. Tallskogen är fläckvis rätt gles och här och 
hvar inblandad med gran. Ollonen nedsattes mycket 
ojämnt inom tallbeståndet. Fågeln undvek dock rätt 
noga sänkor och fördjupningar i marken och likaså 
fläckar med talrika uppväxande gran- och ekplantor, 
d. v. s. ställen med djupare snötäcke under vintern. 
De flesta ollonen anträffades nedstuckna i barrtäcket 
und ar tätare mosstäcke af Hylocomium parietinum ellej’ 
af denna mossa i förening med H. proliferum, Dicranum 
undulatum , D. scoparium m. fl. Fanerogamvegetationen 
utgjordes här af Air a flexuosa samt låg och glesvuxen 
Calluna, Vaccinium Myr tillus, V. vitis idœa, Lumda pilosa 
och stundom enst. exemplar af Solidago , Fragaria och 
Hieracium murorum. Där mosstäcket var tunnare och 
glesare eller helt saknades, voro ollonen mera sparsamma 
samt vanligen djupare nedtryckta i barrtäcket och där¬ 
för svårare att upptäcka. På ett lågt klipp-parti i 
kanten af tallbeståndet fann jag 3 ollon, löst instuckna 
mellan rotstockarna af Polypodium vulgäre. Hela det 
med ekollon här och hvar »besådda» skogspartiet upp¬ 
gick till något mer än ett hektar, och antalet här 
undangömda ollon torde kunna uppskattas till inemot 
1000. På en fläck om c. 4 kvm insamlades icke mindre än 
14 ollon; oftast lågo de dock minst en m från hvarandra. 
En del af nötskrikans förråd uppsökes och skattas 
regelbundet af skogsmössen, ty här och hvar på mossan 
fann jag af dessa gnagare urätna ekollon. 
